Справа № 500/9287/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/9287/21 пров. № А/857/1856/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року про повернення позовної заяви, головуючий суддя Мартиць О.І., постановлена у м. Тернополі, у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2021 року позивач ПП «ХОЛДЕР АГРО» звернулося в суд з позовом до ГУ ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Тернопільській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2780156/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3/2 від 31.05.2021 року; №2775832/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6/2 від 30.04.2021 року; №2775835/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 27.04.2021 року; №2780150/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2/2 від 12.04.2021 року; №2780155/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №5/2 від 12.04.2021 року; №2775837/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №6/2 від 31.03.2021 року; №2780149/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №5/2 від 29.03.2021 року; №2775838/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 23.03.2021 року; №2775829/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3/2 від 19.03.2021 року; №2775839/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №2/2 від 18.03.2021 року; №2775836/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1/2 від 17.03.2021 року; №2775833/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11/2 від 28.02.2021 року; №2780154/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №8/2 від 18.02.2021 року; №2780153/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №7/2 від 17.02.2021 року; №2780151/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4/2 від 10.02.2021 року; №2780152/37938319 від 18.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №5/2 від 10.02.2021 року; №2775831/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №3/2 від 04.02.2021 року; №2463903/37938319 від 11.03.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15/2 від 31.01.2021 року; №2775828/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №14/2 від 26.01.2021 року; №2775827/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №12/2 від 25.01.2021 року; №2775826/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13/2 від 25.01.2021 року; №2775840/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 12.01.2021 року; № 2775834/37938319 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15/2 від 12.01.2021 року; №2790001/37938319 від 23.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №80 від 31.10.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені Приватним підприємством "Холдер Агро" (код ЄДРПОУ - 37938319) податкові накладні датою їх фактичного отримання а саме: №15/2 від 31.01.2021 року; №4 від 23.03.2021 року; №3 від 27.04.2021 року; №1/2 від 17.03.2021 року; №2/2 від 18.03.2021 року; №3/2 від 19.03.2021 року; №15/2 від 12.01.2021 року; №16 від 12.01.2021 року; №12/2 від 25.01.2021 року; №13/2 від 25.01.2021 року; №14/2 від 26.01.2021 року; №3/2 від 04.02.2021 року; №11/2 від 28.02.2021 року; №6/2 від 31.03.2021 року; №6/2 від 30.04.2021 року; №5/2 від 10.02.2021 року; №4/2 від 10.02.2021 року; №7/2 від 17.02.2021 року; №8/2 від 18.02.2021 року; №5/2 від 29.03.2021 року; №2/2 від 12.04.2021 року; №5/2 від 12.04.2021 року; №3/2 від 31.05.2021 року; №80 від 31.10.2020 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, у якій вказати інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що вказані у заяві, поданій з позовом, та надати відповідні докази поважності причин його пропуску.

На підтвердження поважності пропуску строку позивач зазначив, що на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2" у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)", яким передбачається вдосконалення правових відносин у багатьох сферах життєдіяльності, які зазнали змін у зв`язку із поширенням коронавірусу СОVID-19" строк дії карантину продовжено до 31 грудня 2021 року, а тому строк подачі позовної заяви продовжується на строк дії карантину; невідкладне та дуже важливим для продовження діяльності підприємства - тривалим відрядженням директора ПП "ХОЛДЕР АГРО" з приводу дослідження ринку збуту на території України та пошуку нових контрагентів, був пропущений строк звернення до суду, про що свідчить Наказ про відрядження в межах України №1-В від 03.09.2021 з 06 вересня 2021 року по 16 вересня 2021 року з метою вирішення виробничих питань; перебування директора підприємства в період часу з 17.09.2021 року по 01.10.2021 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом "Гемартроз правого колінного суглобу", про що свідчить Заключення №376 видане Комунальним некомерційним підприємством "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської районної ради від 10.12.2021 року. В період лікування, директор Приватного підприємства перебував весь час вдома та майже не міг рухатись; співробітник ПП "ХОЛДЕР АГРО" 15.09.2021 року захворіла на коронавірус (СОVID-19), про що свідчить довідка видана Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Чортківської районної ради від 29.09.2021 року, у зв`язку з чим в період з 17.09.2021 року по 02.10.2021 року всі контакти між співробітниками та іншими особами були припинені. На час перебування на самоізоляції, позивач не мав уповноваженого представника задля представництва підприємства в суді. Довіреність від підприємства була видана лише 22.11.2021 року.

Причинами пропуску є обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що подає позовну заяву до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року позовну заяву приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ПП "ХОЛДЕР АГРО" подало апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом попередньої інстанції не повністю досліджено поважність підстав пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом, вказані позивачем у заяві про поновлення такого строку.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений, встановлений частиною 4 статті 122 КАС України, строк звернення до суду з цією позовною заявою, то наявні підстави для повернення позову відповідно до частини другої статті 123 КАС України.

В силу вимог частин 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Частиною 4 ст. 122 КАС України встановлено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Звертаючись із заявою про поновлення строку звернення до суду, позивач покликався на те, що на території України запроваджено обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2"; тривалим відрядженням директора ПП "ХОЛДЕР АГРО"; перебування директора підприємства в період часу з 17.09.2021 року по 01.10.2021 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом "Гемартроз правого колінного суглобу", співробітник ПП "ХОЛДЕР АГРО" 15.09.2021 року захворіла на коронавірус (СОVID-19), у зв`язку з чим в період з 17.09.2021 року по 02.10.2021 року всі контакти між співробітниками та іншими особами були припинені. На час перебування на самоізоляції, позивач не мав уповноваженого представника задля представництва підприємства в суді.

Колегія суддів наголошує, що право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Проте право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким як строки давності, обмеження доступу неповнолітніх і осіб, що страждають психічними розладами, тощо (рішення Європейського суду з прав людини у справі З та інші проти Сполученого Королівства ).

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Проте, як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини , правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Європейський Суд також вказав на те, що обмеження права на суд не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає причини пропуску строку поважними, оскільки позивач, враховуючи поширення в Україні коронавірусної хвороби Covid-19 та інші підстави, що наведені ним у заяві про поновлення стоку звернення до суду не мав об`єктивної можливості подати позов у встановлені КАС України строки.

При цьому, судом попередньої інстанції не надано належної оцінки обставинам, які унеможливили вчасно звернутись із даним позовом до суду.

За таких обставин є неправильним та несправедливим покладення на позивача відповідальності і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, а також принципи справедливості, добросовісності і розумності, виходячи з фактичних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність захисту порушеного права позивача та поновлення строку звернення до суду.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд попередньої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, чим допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «ХОЛДЕР АГРО» задовольнити, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2022 року про повернення позовної заяви у справі №500/9287/21 скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький