Справа № 120/8542/21-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8542/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

14 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що звернулася до відповідача із заявою про підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії.

Протоколом Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї № 2 від 24.03.2021 позивачу відмовлено у підтвердженні статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії.

Відмова мотивована тим, що 01.01.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, яким у ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" було виключено (підпункт 1 пункту 4). Виключено також абз. 5 ч. 2 ст. 2, який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Вважаючи вказану відмову протиправною позивачка з метою підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії та видання відповідного посвідчення, звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, серед іншого, апелянт вказала, що виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

11 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначив щодо відсутності у Комісії правових підстав з надання статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії по наданих позивачкою документах. Просив рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 20.10.1988 по липень 1994 працювала в Тульчинському райсількомунхозі, яке відносилося до населеного пункту категорії № 4, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014.

З метою підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії позивач 05.03.2021 звернулася до відповідача із відповідною заявою.

Протоколом Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї № 2 від 24.03.2021 позивачу відмовлено у підтвердженні статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії.

Відмова мотивована тим, що 01.01.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, яким у ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" було виключено (підпункт 1 пункту 4). Виключено також абз. 5 ч. 2 ст. 2, який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Позивач вважає вказану відмову протиправною, а тому з метою підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії та видання відповідного посвідчення, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, відтак, відсутні підстави вважати, що відмова Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, що оформлена протоколом № 2 у підтвердженні статусу потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії є протиправною, а тому, відсутні підстави для зобов`язання відповідача підтвердити ОСОБА_1 статус потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії, оскільки підстави для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії станом на день її звернення відсутні.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до (ч. 3 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з матеріалів справи, позивач у період з 20.10.1988 по липень 1994 працювала в Тульчинському райсількомунхозі, яке відносилося до населеного пункту категорії № 4, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014.

Згідно з положеннями п. 4 ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII) до зон радіоактивного забруднення було віднесено такі зони: (1) зона відчуження, (2) зона безумовного (обов`язкового) відселення, (3) зона гарантованого добровільного відселення та (4) зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" Тульчинський район, зокрема місто Тульчин віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

1 січня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким статтю 2 Закону № 796-XII було виключено (підпункт 1 пункту 4). Виключено також абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Отже, з 01.01.2015 м. Тульчин не відноситься до переліку населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому відсутні підстави для надання ОСОБА_1 відповідного статусу - потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії.

Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою (05.03.2021) про підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії м. Тульчин не входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому відсутні підстави для підтвердження та надання ОСОБА_1 посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Щодо посилань позивачки на Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 є необґрунтованими, оскільки вказаний порядок є нечинним.

Колегія суддів зауважує, що на час звернення позивача із заявою про підтвердження статусу потерпілої від аварії на Чорнобильській АЕС чинним є Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 у якому, серед іншого, відсутній порядок видачі посвідчень потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Враховуючи встановлені в справі обставини та вищезазначені положення законодавства колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, відтак, відсутні підстави вважати, що відмова Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, що оформлена протоколом № 2 у підтвердженні статусу потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії є протиправною, а тому, відсутні підстави для зобов`язання відповідача підтвердити ОСОБА_1 статус потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 4 категорії, оскільки підстави для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії станом на день її звернення відсутні.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.