Справа № 140/155/22
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/155/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи з 18 вересня 2016 року (час виходу на пенсію) і по 02 вересня 2019 року на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та відмови у перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 18 вересня 2016 року по 02 вересня 2019 року на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та перерахувати і виплачувати пенсію відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення із заявою про проведення такого перерахунку, тобто з 29 червня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 18 вересня 2016 року, яка призначена йому по досягненню 50-річного віку з урахуванням страхового стажу тривалістю 39 років 04 місяці 16 днів, у тому числі: 12 років 10 місяців 27 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1. Розмір пенсії при її призначенні становив 2636,48 грн.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати електрослюсарем підземним 3-го розряду на ВП «Шахта «Бужнаська» ДП «Волиньвугілля» і звільнився з підприємства 02 вересня 2019 року, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, після призначення пенсії з жовтня 2016 року по серпень 2019 року включно ОСОБА_1 пропрацював на посаді, передбаченій Списком №1, що дає право включення зазначеного періоду роботи до пенсії на пільгових умовах, ще 2 роки та 10 місяців.

Після звільнення з роботи позивач звернувся до відповідача із заявою від 29 червня 2021 року про проведення перерахунку призначеної пенсії та її виплати у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці, однак відповіді на подане звернення не отримав.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 21 вересня 2021 року повторно звернувся до відповідача з вимогою провести перерахунок пенсі та її виплату у розмірі, передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 11 жовтня 2021 року відмовив у здійсненні такого перерахунку у зв`язку з тим, що у відповідача відсутні дані щодо сплати страхових внесків роботодавцем.

Крім того позивача було повідомлено про те, що на підставі поданої ним заяви від 30 червня 2021 року частково до страхового стажу зараховано періоди роботи з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2018 року, (10 місяців) , з 01 квітня 2019 року по 06 квітня 2019 року (6 днів) та з 01 липня 2019 року по 26 липня 2019 року ( 26 днів) , всього 11 місяців та 2 дні . Після перерахунку розмір пенсії становив 3746,02 грн.

В той же час, позивач звертає увагу, що із індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що період роботи з червня 2018 року по серпень 2019 року йому не зараховано.

При цьому з відповідей відповідача, які суперечать індивідуальним відомостям про застраховану особу, неможливо зрозуміти, який період роботи не зараховано до пільгового страхового стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах і з яких підстав пенсія виплачується у заниженому розмірі.

Зокрема, на час виходу на пенсію 18 вересня 2016 року страховий стаж позивача становив 39 років 04 місяці 16 днів, у тому числі 12 років 10 місяців 27 днів - пільговий стаж роботи за Списком № 1.

В період з 18 вересня 2016 року по 02 вересня 2019 року, що становить 2 роки 11 місяців 14 днів, позивач також працював на посадах за Списком № 1, відтак, його пільговий страховий стаж повинен на даний час становити понад 15 років, проте з відповіді відповідача від 11 жовтня 2021 року убачається, що навіть після часткового зарахування періоду роботи за 2017-2018 роки пільговий страховий стаж не змінився і так само становить 12 років 10 місяців та 27 днів.

Отже, відповідачем період роботи з 18 вересня 2016 року по 02 вересня 2019 року фактично не зарахований до пільгового страхового стажу для здійснення перерахунку пенсії.

Позивач стверджує що на момент виходу на пенсію 18 вересня 2016 року страховий стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, становив 11 років 10 місяців 26 днів. При цьому, як вбачається з відмітки у протоколі від 03 жовтня 2016 року №685 про призначення пенсії, такий стаж обчислений станом на 31 серпня 2015 року.

В подальшому позивач продовжував працювати електрослюсарем підземним 3-го розряду, тобто на посаді за Списком № 1, та звільнився 02 вересня 2019 року. Отже, після призначення пенсії він продовжував працювати на роботі зі шкідливими та небезпечними умовами праці на посаді за Списком №1 і з 31 серпня 2015 року по 02 вересня 2019 року набув ще 4 роки страхового стажу за Списком №1 . Відтак, загальний пільговий страховий стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» становить 15 років та майже 10 місяців.

Так, відповідачем до пільгового та страхового стажу зараховано період навчання позивача в Нововолинському ПТУ № 1 за спеціальністю електрослюсар підземний в періоди з 01 вересня 1982 року по 09 січня 1986 року, що становить 3 роки 4 місяці та 9 днів. Крім того, до пільгового страхового стажу зараховано службу в рядах армії з 06 травня 1986 року по 05 червня 1988 року, що становить 2 роки та 1 місяць, загальний період становить 5 років 5 місяців та 9 днів.

Крім того ОСОБА_2 працював на посадах за Списком №1 у такі періоди: з 24 січня 1986 року по 30 квітня 1986 року (3 місяці та 6 днів) на шахті № 5 «Нововолинська» ДП «Укрзахідвугілля» на посаді електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем під землею з 07 вересня 1998 року по 01 серпня 1990 року (1 рік 10 місяців 24 дні) шахті № 5 «Нововолинська» ДП «Укрзахідвугілля» на посаді електрослюсаря підземного 3-го розряду з повним робочим днем під землею з 17 травня 2011 року по 02 вересня 2019 року ( 8 років 3 місяців 15 днів) на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Зазначені періоди роботи підтверджуються записами у трудовій книжці та відповідними довідками, які надавались відповідачу при оформленні пенсії.

Отже, відповідачем всупереч вимогам Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» пенсія виплачується у заниженому розмірі.

При цьому, на думку позивача, пенсійним органом невірно зараховано страховий стаж на посадах за Списком №1, що дає йому право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Із довідки про доходи, виданої ВП «Шахта «Бужанська» державного підприємства «Волиньвугілля» від 30 червня 2021 року №776/7.2.4/08-19 вбачається, що на ВП «Шахта «Бужнаська» ДП «Волиньвугілля» в період з жовтня 2017 року по серпень 2019 року включно позивач отримував заробітну, з якої здійсненого відрахування та виплату страхових внесків .

Таким чином, на момент звернення 29 червня 2021 року із заявою про здійснення перерахунку пенсії він набувши 15 років пільгового страхового стажу на посадах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, набув і права на перерахунку пенсії у розмірі, передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З наведених підстав ОСОБА_1 уважає дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоду його роботи з 18 вересня 2016 року (час виходу на пенсію) і по 02 вересня 2019 року (звільнення з роботи) та відмову у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням зазначеного пільгового страхового стажу протиправним, а виплату пенсії у розмірі меншому, ніж передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» такою, що не відповідає вимога закону та просить адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 01 лютого 2022 року №0300-0902-8/5314, ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнало, мотивуючи тим, що 18 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії страховий стаж позивача становив 39 років 04 місяці 16 днів, в тому числі робота за Списком №1 - 12 років 10 місяців та 27 днів.

На підставі поданої позивачем заяви 01 липня 2021 року проведено перерахунок пенсії, в результаті якого страховий стаж становить - 42 роки 5 місяців та 18 днів, стаж роботи за Списком №1 - 13 років 8 місяців 27 днів.

У вересні 2021 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», за результатами розгляду якої відповідач повідомив про те, що у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних роботах (15 років), на нього не поширюється дія статті 8 вказаного Закону, до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не включено період роботи з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року ВП Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Вказує, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року за період роботи у Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків, тобто страхові внески не сплачені, а тому зазначений період не може бути зарахований до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

Доказами сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є Індивідуальні відомості про застраховану особу Форми ОК-5, де у клітинці страховий стаж стоять нулі. Також належними доказами можуть бути відомості Державної Фіскальної Служби України про сплату страхових внесків, які позивачем не надані.

З урахуванням зазначеного відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 34-37).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 31).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

На підставі заяви позивача (арк. спр. 41) згідно із протоколом №685 від 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 з 18 вересня 2016 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 20, 39).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач 29 грудня 2009 року був прийнятий на роботу начальником відділу маркетингу, збуту та матеріально-технічного забезпечення ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля»; 17 травня 2011 року - переведений електрослюсарем підземним ІІІ розряду та 02 вересня 2019 року - звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію за віком (арк. спр. 16-18).

Обставини звільнення із займаної посади підтверджується також витягом із наказом ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 02 вересня 2019 року №150/К (арк. спр. 19).

За результатами розгляду звернення позивача по питанню пенсійного забезпечення, відповідач листом №40-49/М-02/8-0300/20 повідомив, що розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 39 років 04 місяці 16 днів, у тому числі: 12 років 10 місяців 27 днів - пільговий стаж роботи по Списку №1 (коефіцієнт страхового стажу - 0,39333) та середньомісячного заробітку 6919,45 грн, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014 - 2016 - 4404,35 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,57105).

Розмір пенсії з 01 грудня 2019 року становить 2787,15 грн, з них: 2721,63 грн - розмір пенсії за віком (6919,45 грн х 0,39333); 114,70 грн - доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1638,00 грн); 65,52 грн - доплата до пенсії за 4 роки понаднормативного стажу (1638,00 грн х 4%).

У ході розгляду звернення ОСОБА_1 встановлено, що після призначення пенсії він продовжували працювати. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) наявна інформація щодо сплати страхових внесків за період з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2017 року.

Разом з тим, відсутні дані щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи з 01 жовтня 2017 року по 31 серпня 2019 року Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська «Державного підприємства «Волиньвугілля».

Враховуючи викладене, позивач має право на проведення перерахунку розміру пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії за віком протягом періоду з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2017 року (арк. спр. 25).

На підстави заяви позивача від 30 червня 2021 року про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (арк. спр. 48) згідно із рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 06 липня 2021 року №18 здійснено перерахунок його пенсії за віком з 01 липня 2021 року, з урахуванням роботи за Списком №1 - 13 років 8 місяців 27 днів (арк. спр. 45-46).

ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявами від 29 червня 2021 року та від 21 вересня 2021 року, в яких вказує, що його стаж роботи на посадах за Списком №1 становить більше 15 років, з огляду на що просить провести перерахунок призначеної йому пенсії у розмірі відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (арк. спр. 11-12).

ГУ ПФУ у Волинській області у листі від 11 жовтня 2021 року №11540-11626/М-02/8-0300/21 зазначило, що позивач перебуває на обліку в органах Фонду як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18 вересня 2016 року.

З 01 липня року 2021 року проведено перерахунок розміру пенсії на підставі поданої заяви від 30 червня 2021 року з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку пенсії, тобто зараховано періоди роботи з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2018 року, з 01 квітня 2019 року по 06 квітня 2019 року та з 01 липня 2019 року по 26 липня 2019 року відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, тривалість страхового стажу на даний час складає 42 роки 5 місяців 18 днів, з них: 12 років 10 місяців 27 днів - пільговий стаж з повним робочим днем під землею (коефіцієнт страхового стажу - 0,42417). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 8525,46 грн, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2014 - 2016 роки - 5426,60 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,57105).

Враховуючи викладене, розмір пенсії позивача становить 3746,02 грн, з них: 3616,24 грн - розмір пенсії за віком (8525,46 грн х 0,42417); 129,78 грн - доплата до пенсії за 7 років понаднормативного стажу (арк. спр. 13-14).

Вважаючи дії пенсійного органу щодо відмови в зарахуванні до пільгового та страхового стажу періоду роботи з 18 вересня 2016 року по 02 вересня 2019 року на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірні відносини врегульовані Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) та Законом України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI).

Закон №1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За приписами статті 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Такі ж самі умови для виплати у зазначеному розмірі пенсії працівникам, зайнятим повний робочий день під землею, встановлені абзацом третім частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

Отже, з наведеного слідує, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому статті 8 Закону №345-VI, є зайнятість на підземних роботах за Списком №1 повний робочий день не менш як 15 років (для чоловіків).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як установлено судом, ОСОБА_1 з 18 вересня 2016 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії страховий стаж позивача становив 39 років 04 місяці 16 днів, в тому числі робота за Списком №1 - 12 років 10 місяців та 27 днів.

Листом від 11 жовтня 2021 року №11540-11626/М-02/8-0300/21 відповідач повідомив, що з 01 липня року 2021 року проведено перерахунок розміру пенсії на підставі поданої заяви від 30 червня 2021 року з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку пенсії, тобто зараховано періоди роботи з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2018 року, з 01 квітня 2019 року по 06 квітня 2019 року та з 01 липня 2019 року по 26 липня 2019 року відповідно до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України (арк. спр. 13-14).

Таким чином, оскільки вищезазначені періоди роботи і так були зараховані пенсійним органом до пільгового та страхового стажу позивача, на думку суду відсутні правові підставі для задоволення вказаних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 01 листопада 2017 року по 31 серпня 2018 року на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Разом з тим, до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення не включено період роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року на ВП Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Вказані обставини підтвердив і представник відповідача поданому відзиві на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року за період роботи у Відокремленому підрозділі Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків, тобто страхові внески не сплачені, а тому зазначений період не може бути зарахований до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

Тобто вказаний період роботи позивача на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» не був зарахований до пільгового стажу виключно з тих підстав, що за даними персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (частина перша статті 21 Закону №1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (абзац десятий частини третьої статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

На переконання суду, відсутність за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за вказані періоди не може бути підставою для не зарахування таких до страхового стажу під час визначення пільгового стажу для призначення пенсії позивачу.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Суд зазначає, що фактично внаслідок невиконання роботодавцем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Таким чином позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача такого періоду роботи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року по справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Суд зауважує, що виконувана ОСОБА_1 робота у спірний період на посаді електрослюсаря підземного ІІІ розряду, передбачена Списком №1, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 (розділ І підрозділ 1). Період роботи підтверджується записами трудової книжки та довідкою ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 19 вересня 2016 року №167 та від 03 жовтня 2019 року №191 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (арк. спр. , 4942).

Наказами ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 26 січня 2010 року №10-к, від 26 січня 2015 року №24 «Про результати проведення атестації робочих місць» затверджено перелік робочих місць, професій і посад, працівників, котрим призначене пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, зокрема, електрослюсар підземний (арк. спр. 43-44).

Згідно з індивідуальними відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 (довідка за формою ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків за період з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» відсутня (арк. спр. 50-53).

Разом з тим, як установлено судом у вказаний період позивач працював на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» електрослюсарем підземним ІІІ розряду з повним робочим днем від землею, що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 та за вказаний період йому була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у пенсійного органу були відсутні підстави не зараховувати до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи при призначенні йому пенсії.

При цьому суд зауважує, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період лише з тих підстав, що сплачені ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» зараховані на погашення боргу підприємства з єдиного внеску у порядку календарної черговості його виникнення, не може бути підставою для позбавлення пенсіонера права на пенсію у відповідному розмірі з урахуванням періоду його трудової діяльності, оскільки застрахована особа не відповідає за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо сплати страхових внесків.

Суд наголошує, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

У свою чергу, жодних пояснень щодо незарахування до страхового та пільгового стаж позивача періоду роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року відповідач не надав.

Натомість як убачається із листа №40-49/М-02/8-0300/20 пенсійний орган підтвердив право позивача на проведення перерахунку розміру пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії за віком протягом періоду з 01 вересня 2016 року по 30 вересня 2017 року (арк. спр. 25).

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відповідач протиправно щодо незарахування до пільгового та страхового стажу позивача період роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Таким чином, стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року, з урахуванням безспірного пільгового стажу 13 років 8 місяців 27 днів наявність якого підтверджується відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву, становить більше 15 років, тобто, умова для перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI виконується.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, що для належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача позовні вимоги слід частково задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля»; зобов`язати відповідача провести позивачу з 29 червня 2021 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового та страхового стажу вазаний період роботи.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що часткове задоволення позовних вимог зумовлене обрання судом ефективного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача протиправними діями/рішення відповідача.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 30 грудня 2021 року №35023 (арк. спр. 8) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 30).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 29 червня 2021 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового та страхового стажу період роботи з 01 вересня 2016 року по 31 жовтня 2017 року та з 01 вересня 2018 року по 02 вересня 2019 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 09 березня 2022 року.