Справа № 420/12318/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/12318/21
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа: Виробничо-комерційна фірма "Кріопром" Товариство з обмеженою відповідальністю, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виробничо-комерційна фірма "Кріопром" Товариство з обмеженою відповідальністю, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

08 липня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу позивача від Головного управління ДПС в Одеській області надійшли податкові повідомлення рішення №0-1553, №0-1553, №0-1553 від 23.06.2021 року.

Позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення №0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 , визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018 рік на суму 250149,79 грн., №0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2019 рік на суму 249224,08 грн. та №0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2020 рік на суму 258565,75 грн. є протиправними та такими, що належать до скасування.

На думку позивача, об`єкт нерухомого майна, який на праві приватної власності належить позивачу та відноситься до об`єктів промисловості, не є об`єктом оподаткування за 2018-2020 р.р. відповідно до вищевказаних приписів п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

03 серпня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до даних АІС "Податковий блок" та Державного реєстру речових прав за фізичною особою ОСОБА_1 рахується нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5972,3 кв.м.

Відповідно до рішень Авангардівської селищної ради №620-VІ від 26.01.2017 року, №279-VІІ від 01.01.2019 року, рішень 16 сесії VІІ скликання Авангардівської селищної ради від 12.06.2019 року №1016 ставки податку для нежитлової нерухомості на 2018 року встановлюються у розмірі 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати до 01.04.2018 року з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року 1% мінімальної заробітної плати, на 2019 р. встановлюється у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати та на 2020 р. у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи дані АІС "Податковий блок", Державного реєстру речових прав та Авангардівської селищної ради, розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає:

2018 р.

-загальна площа квартири: 5972,3 кв.м., ставка 1,5%х3723 (мінімальна заробітна плата) =55,85 грн. до 01.04.2018 року, 1%х3723 (мінімальна заробітна плата) = 37,23 грн., з 01.04.2018 року пільга: 0 м. 2018 р.= (5972,3 кв.м.х55,85)/12х3=83388,24 грн., 2018 р. (5972,3 кв.м.х 37,23)/12х9=166761,55 грн.

2019 р.

-загальна площа квартири: 5972,3 кв.м., ставка 1% х 4173 (мінімальна заробітна плата) = 41,73 грн., пільга 0 м., 2019 р. = (5972,3 кв.м. х 41,73) = 249224,08 грн.

2020 р.

-загальна площа квартири: 5972,3 кв.м., ставка 1% х 4723 (мінімальна заробітна плата) = 47,23 грн., пільга 0 м., 2020 р. = (5972,3 кв.м. х 47,23) /12 х 11= 258565,75грн.

26 серпня 2021 року до суду від третьої особи надійшли пояснення третьої особи.

ОСОБА_1 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи Виробничо-комерційна фірма "Кріопром" Товариство з обмеженою відповідальністю, окрім того, що є засновником (учасником) ТОВ, також є технічним директором з правом вчиняти дії від імені юридичної особи у тому числі підписувати договори.

ВКФ "Кріопром" ТОВ підтверджує доводи позивача про те, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до будівлі промисловості та постійно використовуються у виробничій діяльності за функціональним призначенням для промислового виробництва промислового холодильного та вентиляційного устаткування, тому вважає правомірними та обґрунтованими посилання позивача на приписи п.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України, що об`єкт нерухомого майна не є об`єктом оподаткування за 2018-2020 р., отже податок на нерухоме майно не повинен нараховуватись, тому оскаржувані рішення відповідача є протиправними.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №0-1553 від 23.06.2021 року. Стягнуто за рахунок бюджетний асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7579 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять), 40 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог по справі №420/12318/21 відмовити повністю. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

10 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ВКФ "Кріопром" ТОВ, в якому заявник вказує, що ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, засновником, кінцевим бенефіціарним власником ВКФ "Кріопром" ТОВ. Крім того, ОСОБА_1 , використовуючи свій професіональний досвід, постійно, з 2004 року працює на посаді технічного директора ВКФ "Кріопром" ТОВ. В матеріалах справи є копії протоколів зборів учасників ВКФ "Кріопром" ТОВ №41 від 07.07.2017 року та №45 від 27.05.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 передав як внесок для статутного капіталу ВКФ "Кріопром" ТОВ право на користування частиною нежитлових приміщень і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди за вказаною адресою, щодо якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 23.06.2021 року, використовується ОСОБА_1 при здійснення основного виду господарської діяльності, а саме при виробництві промислового холодильного та вентиляційного устаткування, в т.ч. у формі створеного ним ВКФ "Кріопром" ТОВ у господарській діяльності при виготовленні промислової продукції, тобто за функціональним призначенням для промислового виробництва устаткування.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 з 23.07.2002 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (Дата запису: 28.02.2006, Номер запису: 0038291) та видами діяльності, які здійснює ФОП ОСОБА_1 є: 28.25 Виробництво промислового холодильного та вентиляційного устатковання (основний); 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 46.62 Оптова торгівля верстатами; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 23.12.2012 року на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4396,1кв.м, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2013 року (індексний номер 15174758), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року (індексний номер 15178435) .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2019 року (Індексний номер витягу 185572470) , довідки ТОВ "ПРОМ-СТРОЙ ЛТД" від 10.10.2019 року (вих. № 135714) та технічного паспорту об`єкта нерухомості адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 10.10.2019 року, вказані нежитлові будівлі та споруди загальною площею 5972,3 кв.м складаються з наступних складових частин: контрольно-перепускний пункт (літера А) площею 160,3 кв.м, адміністративний корпус-складальна дільниця (літера Б) площею 1147,8 кв.м, склад з рампою і майданчиком для складування (літера В) площею 1381,3 кв.м, склад (літера Г) площею 416,6 кв.м, побутове приміщення-склад (літера Д) площею 273,2 кв.м, станція очищення технічних газів (літера 3) площею 141,7 кв.м, цех (літера И) площею 706,9 кв.м, побутове приміщення-офіс (літера К) площею 277,3 кв.м, цех (літера Л) площею 248,1 кв.м, побутове приміщення-офіс (літера Н) площею 64,8 кв.м, слюсарно-складальний цех (літера О) площею 269,3 кв.м, гараж (літера Г1) площею 406,0 кв.м, випробувальний цех (літера Р) площею 212,5 кв.м, склад (літера С) площею 224,4 кв.м, ГРЩ (літера Т) площею 2,50 кв.м, аварійний дизель-генератор (літера У) площею 11,8 кв.м, ПЗП для власних потреб (літера Ф) площею 27,8 кв.м, навіс, в1,в2,з1,и1,и2,х1, козловий кран, II, пожежна ємність, ІІІ, замощення, І, споруди, 1-5.

Зазначені об`єкти нерухомого майна знаходяться на земельній ділянці площею 3,6658 га за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер: :02:002:0039), яка належить ОСОБА_1 - на праві користування згідно договору оренди земельної ділянки від 05.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області (реєстровий № 449) - копія додається. Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування існуючих будівель та споруд виробничо- складської бази; форма власності - комунальна (до позову додаються копії договору оренди земельної ділянки від 05.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області (реєстровий №449), акту приймання-передачі до Договору оренди земельної ділянки, посвідченого 05 серпня 2014 року М.В. Горбань, приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №449, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 05.08.2015 року (індексний номер витягу 25169532), що підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.06.2018 року (номер витягу НВ-018).

Таким чином, вищевказаний об`єкт нерухомого майна, який належить позивачу на праві приватної власності належить до будівлі промисловості.

Відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

-№ 0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018 рік на суму 250149,79 грн.;

-№ 0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2019 рік на суму 249224,08 грн.;

-№ 0-1553 від 23.06.2021 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2020 рік на суму 258565,75 грн.

Зазначені податкові повідомлення рішення прийняті згідно з вимогами п.п.54.3.3 п.54.3. ст.54 тап.п.266.7.2. п.266.7 ст.266 ПК України.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Згідно з вимогами ст.265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до вимог підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з вимогами п.п.266.1.2. п.266.1 цієї статті об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до вимог п.п.266.4.2. п. 266.4. ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України встановлено, "ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підпунктом266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

На підставі пп.266.7.2. п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення- рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп.266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно п.п.266.1.3 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в том) числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даним підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документі зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживай (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх час': що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік), (пункт 266.4.1. Податкового Кодексу України).

Розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2019 рік визначається згідно рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятого на 2019 рік, у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України від 24 грудня 2015 року №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України, що забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", але не більше трьох відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до вимог п.10.3 статті 10 Податкового кодексу України, місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Таким чином, у відповідності до зазначених норм права, встановлення податку на майно, зокрема, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України регламентовано порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, ОСОБА_1 використовує об`єкт нерухомого майна за функціональним призначенням для промислового виробництва, в тому числі у формі створеного ним ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ з часткою 69,97% статутного капіталу у господарській діяльності при виготовленні промислової продукції. Отже, на думку суду першої інстанції, підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті "є" підпункту266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0-1553, №0-1553 та №0-1553 від 23.06.2021 року, якими позивачу визначені суми податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018-2020 порушують право позивача на податкову пільгу, оскільки об`єкти нерухомого майна використовуються в промисловому виробництві устаткування, а отже вони є протиправними та такими, що належать до скасування.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єктом оподаткування, згідно положень підпункту 266.2.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Таким чином, положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами пункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Як встановлено судам и першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ код 31630366, місцезнаходження юридичної особи: 67806, Одеська обл., Овідіопольський р-н, селище міського типу Авангард, вулиця Базова, будинок 6, (дата державної реєстрації: 07.08.2001 Дата запису: 26.04.2005 Номер запису: 0007401), з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 69,97%.

Відповідно до протоколу засідання №41 зборів учасників ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ від 07.07.2017 року, ОСОБА_1 передав як внесок у статутний капітал ВКФ "КРІОПРОМ"ТОВ на трирічний строк право на користування частиною нежитлових приміщень і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать йому на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 23.12.2013 року (індексний номер 15174758), а саме: частину літ. А-контрольно-пропускний пункт, площею 83,9 кв.м.; частину літ. Б-майстерня-автопрофілакторій, площею 1127,8 кв.м.; частину літ. В-склад з рампою, майданчиком площею 1361,3 кв.м.; частину літ. Г-склад, площею 253,9 кв.м.; частину літ. Д-битове приміщення-склад, площею 243,4 кв.м.; частину літ. 3-станція очищення технічних газів, площею 121,7 кв.м.; частину літ. И-цех, площею 516,0 кв.м.; частину літ. К- битове приміщення-офіс, площею 257,3 кв.м.; частину літ. Л-цех, площею 228,1 кв.м.; частину літ. Н-склад, площею 2,7 кв.м.; частину літ. зі-навіс, площа 8,5 кв.м.; частину літ. ві-навіс, площею 111,9 кв.м.; частину літ. в2-навіс, площею 2617 кв.м.; а також № 1-13-споруди.; І- вимощення.; II-IV-споруди.

Відповідно до Протоколу №49 зборів учасників ВКФ "КРІОПРОМ" ТОВ від 27.05.2020 року ОСОБА_1 передав як внесок у статутний капітал ВКФ "КРІОПРОМ"ТОВ право на користування частиною нежитлових приміщень і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належать йому на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 23.12.2013 року (індексний номер 15174758), а саме: частини або цілком наступні об`єкти: контрольно-перепускний пункт (літера А) площею 155,3 кв.м., адміністративний корпус-складальна дільниця (літера Б) площею 1137,8 кв.м., склад з рампою і майданчиком для складування (літера В) площею 1371,3 кв.м., склад (літера Г) площею 411,6 кв.м., побутове приміщення-склад (літера Д) площею 268,2 кв.м., станція очищення технічних газів (літера 3) площею 135,7 кв.м., цех (літери И) площею 700,0 кв.м., цех (літери Л) площею 243,1 кв.м., побутове приміщення-офіс (літери К) площею 267,3 кв.м., побутове приміщення-офіс (літери Н) площею 54,8 кв.м., слюсарно-складальний цех (літера О) площею 259,3 кв.м., гараж (літера П) площею 396,0 кв.м., випробувальний цех (літера Р) площею 202,5 кв.м., склад (літера С) площею 219,4 кв.м., навіс, в1,в2,з1,и1,и2,х1, на строк до 28 лютого 2023 року.

Колегія суддів вважає, що застосування для цілей оподаткування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе щодо будівель промисловості, які перебувають у власності саме промислових підприємств, а тому ця пільга не поширюється на фізичних осіб або іноземців, у тому числі й тих, які зареєстровані як суб`єкти господарської діяльності.

Підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування, до яких віднесено будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В "Добувна промисловість і розроблення кар`єрів", С "Переробна промисловість", Б "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря", Е "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами" та Б "Будівництво".

Отже, з метою застосування норм підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ, промисловими вважаються підприємства, які відповідно до ДК 009:2010 відносяться до секцій:

В "Добувна промисловість та розроблення кар`єрів";

С "Переробна промисловість";

О "Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря";

Е "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами";

Б "Будівництво".

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Згідно з ДК 018-2000 до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) належать будівлі промислові - криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням (клас 1251), а також, резервуари, силоси та склади, до яких включаються резервуари та ємності, резервуари для нафти та газу, силоси для зерна, цементу та інших сипких мас, холодильники та спеціальні склади (клас 1252).

Таким чином, в розумінні підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКУ, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки промислові будівлі, які належать промисловим підприємствам.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що позивач, як платник податків підлягає звільненню від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0-1553, №0-1553 та №0-1553 від 23.06.2021 року, якими позивачу визначені суми податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2018-2020 року є правомірними. Отже суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року- скасувати.

Ухвалити у справі №420/12318/21 нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В. Ве6рбицька