Справа № 420/14688/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/14688/21

Категорія справи: 108010000 Головуючий в 1 інстанції:Стефанов С. О. Місце ухвалення рішення: м.Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Піть І. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2021 року №0-1502;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.05.2021 року №0-1502;

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , - належить йому на праві власності, але відноситься до будівель промисловості, використовуються позивачем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), а тому не є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2021 року №0-1502 та №0-1502 задоволено .

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.05.2021 року №0-1502.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.05.2021 року №0-1502.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 367 грн. 99 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка є власником об`єкту нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що свідчить про наявність у неї обов`язку зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 від 20.07.2005 року, зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 0002058.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (основний); 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 10.08.2010 року, ОСОБА_1 є власником об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; тип об`єкта - рибокоптильний цех; опис об`єкта: рибокоптильний цех літ. «А» загальна площа 1728,6 кв.м., торгівельний павільйон літ. «Б» загальна площа 41,7 кв.м., гаражі літ. «В» загальна площа 239,7 кв.м., вбиральна літ «Г», надвірнеі споруди 1-9 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №23708268 від 02.07.2014 року, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, серія та номер:2058, виданого 02.07.2014 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського територіального округу Єфіменко М.Д., володіє на праві приватної власності 1/2 частки будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: літера А киснева станція, загальна площа 420,9 кв.м., літера Б сарай, літера Г щитова, номер 1-5 надвірні споруди.

Вказані майнові права ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна, також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №270156256 від 12.08.2021 року.

26.05.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкові повідомленням рішеннями за формою «Ф» за №0-1502, №0-1502, якими на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та визначено суми грошового зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями рішеннями, зокрема, за податковим повідомленням-рішенням №0-1502 130 531,91 грн.; податковим повідомленням-рішенням №0-1502 - 27333,77 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду із даним позовом за захистом своїх прав.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, оскільки в даному випадку, належні позивачу об`єкти нерухомості, підпадають під дію підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України та не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Перевіряючи правомірність дій та рішень посадових осіб податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі по тексту - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Це визначено підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України.

Об`єктом оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

У постанові від 24 березня 2020 року у справі №280/5332/18 Верховний Суд зазначив, що застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункті «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту-платнику.

Суд вказав, що законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема нормою підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків, зменшення податкового навантаження на тих платників податків (фізичних та юридичних осіб), які є власниками певних об`єктів нерухомості, з метою стимулювання їх використовувати ці об`єкти за функціональним призначенням.

Отже, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі №820/3556/17.

У цій постанові судова палата частково відступила від висновків Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року (справа №806/2676/17), а саме в частині, що застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов: наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно, яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_1, 1/2 частка будівлі, складова частина об`єкта нерухомого майна - киснева станція, загальною площею 420,9 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, та АДРЕСА_2 , тип майна - рибокоптильний цех, загальною площею 2010,0 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31270855, що підтверджується, зокрема, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №270155116 та №270156256 від 12.08.2021 року

Як вже зазначалося, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків (основний); 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 47.23 Роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками в спеціалізованих магазинах.

Крім того, позивачем, з метою підтвердження факту використання нерухомого майна, що розташоване за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, для промислового виробництва, до матеріалів справи надано: податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік від 08.02.2021 року, відповідно до якої за видом підприємницької діяльності 10.20 Перероблення та консервування риби, ракоподібних і молюсків, загальна сума доходу позивача за звітний період становила 940 000.00 грн; експлуатаційний дозвіл для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №68600/04/1 від 07.02.2011 року на рибокоптильний цех ФОП ОСОБА_1 ; витяг з переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють консервне та пресервне виробництво з риби та інших водних біоресурсів, який видано ФОП ОСОБА_1 , який виробляє пресерви з риби та інших водних біоресурсів за адресою: АДРЕСА_2 ; експлуатаційний дозвіл для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів №15-10-237FP від 18.05.2017; сертифікат на систему управління безпечністю харчових продуктів від 31.2018 р. №UA.X.FS.0167-18, дійсний до 30.05.2021 року, договір про надання послуг №35 від 01.01.2020 року, відповідно до якого Ізмаїльська районна лікарня державної ветеринарної медицини приймає на себе зобов`язання вести спостереження в профілактичних цілях та проводити роботи по дератизації та дезінфекції на площах замовника за адресою АДРЕСА_2 , рибний цех; договір на послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів №109 від 01.01.2016 року.

Враховуючи викладене, з огляду на визначений тип майна, суд погоджується із в висновком суду першої інстанції, що у даному випадку, належні позивачу об`єкти нерухомості, що розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , підпадають під дію підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України та не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Отже, доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 березня 2022 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова