Справа № 420/26237/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 грудня 2021 року надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу.

Позовні вимоги Головне управління ДПС в Одеській області обґрунтовує тим, що станом на 23.10.2021 податковий борг відповідача становить 98196,36 грн. Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла в результаті винесення податкових повідомлень-рішень, які позивач отримав. У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено та направлено податкову вимогу форми "Ф" від 14.01.2020 року. Відповідач податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року суд ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

31 січня 2022 року до суду (вх.№ЕП/3313/22) від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує та вказує, що конверти з податковими повідомленнями-рішенням, на підставі яких виник податковий борг, не були отримані позивачем або уповноваженою ним особою. В матеріалах справи знаходяться повідомлення про вручення за підписом невідомої особи. Отримання ОСОБА_1 вказаних конвертів не підтверджено, його підпис про отримання відсутній. На думку відповідача, немає підстав вважати, що податкові повідомлення-рішення є належним чином врученими у розумінні п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, а відтак грошові зобов`язання не набули статусу узгоджених, що виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу. Крім того, відповідач зазначає, що для цілей застосування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, звільняються від оподаткування цим податком споруди, які використовуються сільськогосподарським товаровиробником безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, незалежно від того, власником таких споруд є фізична чи юридична особа, що має місце у даному випадку.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Головне управління ДПС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких визначена сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), а саме:

1)-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 3083,76 грн (а.с.20);

-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 43,93 грн (а.с.20);

-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 640,36 грн (а.с.21), які, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, були направлені на адресу ОСОБА_1 та вручені 06.08.2019 (а.с.21);

2)-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 4537,59 грн (а.с.22);

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 24485,43 грн (а.с.23);

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 28665,98 грн (а.с.23);

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 384,96 грн (а.с.23), які, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, були направлені на адресу ОСОБА_1 та вручені 29.08.2019 (а.с.22);

3)-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн (а.с.17);

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 717,76 грн (а.с.18);

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 49,24 грн (а.с.18);

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн (а.с.18), які, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, були направлені на адресу ОСОБА_1 та вручені 13.10.2020 (а.с.17 та а.с.19).

При цьому, матеріали справи не містять доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 станом на 23.10.2021 (а.с.8), борг відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) становить 98196,36 грн та виник на підставі податкових повідомлень-рішень:

-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 3083,76 грн;

-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 43,93 грн;

-№0-1521 від 22.05.2019 на суму 640,36 грн;

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 4537,59 грн;

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 24485,43 грн;

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 28665,98 грн;

-№0-1521 від 25.06.2019 на суму 384,96 грн;

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн;

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 717,76 грн;

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 49,24 грн;

-№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн.

Відповідно до довідки про податкову заборгованість станом на 23.10.2021 (а.с.9), податкова заборгованість ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) становить 98196,36 грн.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків (а.с.11-15), податковий борг ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) становить 98196,36 грн.

Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 14.01.2020 №405-55 (а.с.16), відповідно до якої загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 13.01.2020 становить 61842,01 грн за платежем код класифікації доходів бюджету 18010200.

Зазначену податкову вимогу форми «Ф» від 14.01.2020 №405-55 було направлено на адресу відповідача та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, вимога була вручена 31.03.2020 (а.с.16).

Доказів оскарження вказаної вимоги матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу в сумі 98196,36 грн.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування - об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Стосовно наведених відповідачем аргументів, які базуються на твердженні про відсутність підстав для визначення податкового зобов`язання, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №813/2092/15, який враховується судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Відтак, з урахуванням викладених законодавчих приписів дослідженню і оцінці підлягають питання чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу та з огляду на встановлене чи були правові підстави для її стягнення.

Враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду, суд відхиляє доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та не надає оцінку таким доводам, оскільки вони можуть бути підставою для оскарження податкових повідомлень-рішень в окремому провадженні, що перебуває поза межами предмету доказування в даній справі.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення: -№0-1521 від 22.05.2019 на суму 3083,76 грн; -№0-1521 від 22.05.2019 на суму 43,93 грн; -№0-1521 від 22.05.2019 на суму 640,36 грн; -№0-1521 від 25.06.2019 на суму 4537,59 грн; -№0-1521 від 25.06.2019 на суму 24485,43 грн; -№0-1521 від 25.06.2019 на суму 28665,98 грн; -№0-1521 від 25.06.2019 на суму 384,96 грн; -№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн; -№0-1521 від 30.06.2020 на суму 717,76 грн; -№0-1521 від 30.06.2020 на суму 49,24 грн; -№0-1521 від 30.06.2020 на суму 32130,85 грн, якими ОСОБА_1 були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, були надіслані контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання, що є її податковою адресою у розумінні пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України та як вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, отримані відповідачем.

Твердження відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення він не отримував, а підпис про отримання зазначений у повідомленні про вручення поштових відправлень йому не належить, суд до уваги не приймає, враховуючи таке.

Відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Крім цього суд зазначає, що пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України закріплено обов`язок платника податків - фізичної особи визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі та пунктом 42.3 статті 42 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси.

З матеріалів справи слідує, що податкові повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 за відомою контролюючому органу адресою, а саме: АДРЕСА_1 та вручені відповідачу. Крім того, відповідачу сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 14.01.2020 №405-55. Дана податкова вимога, як і податкові повідомлення-рішення, була направлена та вручена відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів про те, що позивач змінив податкову адресу та повідомив у встановленому законом порядку контролюючий орган, відповідачем суду не надано.

Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслані на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, вважаються врученими останньому належним чином.

При цьому суд зазначає, що контролюючий орган не несе відповідальності за безпосереднє вручення документів платнику податку чи його представнику.

У свою чергу ОСОБА_1 податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, не сплатив, податкові повідомлення-рішення не оскаржив. Тому такі зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 14.01.2020 №405-55, з якої вбачається, що станом на 13.01.2020 загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 61842,01 грн.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказані заходи не спричинили погашення платником податків податкового боргу. Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» від 14.01.2020 №405-55 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу відповідач не надав, а суд не здобув.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Виходячи із системного аналізу положень Податкового кодексу України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що визначене відповідачу податкове зобов`язання у сумі 98196,36 грн є узгодженим та не сплачене ним у встановлений строк, щодо його розміру не подано відзиву на позов, як і не надано доказів погашення боргу, то суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 98196,36 грн.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також у зв`язку із відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості у розмірі 98196,36 грн, а саме з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 98196,36 грн на бюджетний рахунок UA0015624, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг смт Любаш/18010200.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, код ЄДРПОУ ВП 44069166);

Відповідач - фізична особа-платник податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА