Справа № 160/25422/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
14.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
-визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій №6, щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з січня 1993 року по грудень 1997 рік на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ».
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення відділ перерахунків пенсій № 6, зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з січня 1993 року по грудень 1997 рік на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ».
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому було відмовлено зарахувати до страхового стажу період роботи в на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ» з січня 1993 року по грудень 1997 рік.
16.12.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 18.01.2022 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.
09.02.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
05.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо зарахування до страхового стажу період роботи на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ» з січня 1993 року по грудень 1997 рік.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у зарахуванні періоду роботи на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ» з січня 1993 року по грудень 1997 рік.
Вказані підстави слугували для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Наданою належним чином засвідченою копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що у спірний період, а саме: з січня 1993 року по грудень 1997 рік позивач працював на посаді директора ТОВ фірма «ВІАМ».
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при відмові в зарахуванні даного періоду до страхового стажу позивача, керувалось зарахуванням спірного періоду до страхового стажу, що підтверджується розрахунком сум.
Отже, судом встановлено, що позивачем у резолютивній частині рішення вказані вимоги про зарахування зазначеного періоду до страхового стажу. Проте, спірний період враховано до страхового стажу позивача пенсійним органом самостійно, що підтверджується додатком, поданому разом з відзивом, а саме: розрахунком стажу ОСОБА_1 . Тобто, відсутні підстави для врахування до страховогго стажу періоду з січня 1993 року по грудень 1997 рік.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищевикладене, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко