Справа № 280/7550/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
23 лютого 2022 року Справа № 280/7550/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Старшого інспектора прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби(тип А) відділу прикордонної служби Запоріжжя І категорії (типу А) Бердянського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_2 , до Начальника Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Чичановського Олега Володимировича, до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна, буд. 17-А, ) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Старшого інспектора прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби(тип А) відділу прикордонної служби Запоріжжя І категорії (типу А) Бердянського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_2 (далі відповідач 1), до Начальника Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Чичановського Олега Володимировича (далі відповідач 2), до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач 3), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі відповідач 4), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 21.04.2021, прийняте старшим інспектором прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Запоріжжя» І категорії (типу А) Бердянського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 , що діяв як уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону та визнати протиправним та скасувати постанову про заборону вїзду громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 вїзду в Україну строком на три роки від 21.04.2021, затверджену начальником Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Чичановським О.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивач, як громадянин Російської Федерації, проживав на території означеної держави, не володів українською мовою та не був спроможний самостійно ознайомитися із правовими нормами України щодо порядку вїзду на територію України та наслідками його порушення. Крім того, не мав реальної можливості скористатись послугами фахівця у сфері права України. Також зазначає, що позивачу не було розяснено сутність поставлених йому питань, наслідки відповіді на них, не було надано можливості скористатись допомогою правника-фахівця у галузі українського права, а так само і часу для підготовки лінії захисту, консультацій з захисником, відшукання та отримання доказів, які б свідчили б на його користь. Додаткові заходи контролю, за результатами яких було винесено оскаржувані рішення та постанову, були застосовані до позивача на дискримінаційних засадах. Залишається незрозумілим і те, яка саме інформація про позивача була розміщена на час здійснення прикордонного контролю у БД «Ризик» і чи може така інформація розцінюватись як потенційний індикатор ризику. Вважає, що прикордонною службою було неправомірно застосовано до громадянина Російської Федерації процедуру прикордонного контролю другої лінії. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.09.2021.

Ухвалою суду від 29.09.2021 підготовче засідання було відкладено на 27.10.2021.

18.10.2021 судом постановлено ухвалу з питань участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.10.2021 судом постановлено ухвалу з питань участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.10.2021 підготовче засідання було відкладено на 29.11.2021.

15.11.2021 від 8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, де, зокрема, зазначено, що старшим інспектором прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Запоріжжя» І категорії (тип А) Бердянського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 було складено довідку стосовно особи, щодо якої наявні підстави для прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну від 21 квітня 2021 року, у якій зазначено, «що 21.04.2021 року у пункті пропуску через державний кордон «Запоріжжя» на авіарейсі №1479 сполучення «Стамбул-Запоріжжя» під час здійснення прикордонного контролю було виявлено позивача, якого на підставі аналізу та оцінки ризиків, а саме профілю ризиків №3 2010 01 ПДК «Незаконне перетинання державного кордонну України в межах тимчасово окупованих територій України у Донецькій та Луганській областях та Автономній Республіки Крим і м. Севастополь», позивача виведено із загального потоку для проведення контролю другої лінії по встановленню законних підстав в`їзду та територію України. Під час проведення заходів контролю другої лінії було підтверджено факт порушення порядку в`їзду на TOT АР Крим та виїзду у вересні 2020 року через паромну переправу «Керченській міст» та у зворотному напрямку, чим порушив вимоги частину другу статті 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», чим порушив вимоги частину другу статті 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367, а саме здійснив в`їзд в кінці вересня 2020 року на TOT АР Крим з території РФ та у зворотному напрямку без отримання відповідного дозволу поза контрольним пунктом в`їзду- виїзду».

Як вбачається з письмових пояснень від 21.04.2021 року, підписаних позивачем: « ОСОБА_3 на транспортному засобі BMW 018 35 в кінці вересня 2020 року відвідував TOT АР Крим з метою відвідування родичів. Повернувся до РФ у жовтні».

На підставі вказаної довідки, начальником Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковником Олегом Чичановським було прийнято постанову про заборону в`їзду в Україну від 21.04.2021 року, якою заборонено громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловіча; громадянин Російської Федерації, в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки.

Одночасно з постановою про заборону в`їзду в Україну, 21.04.2021 року старшим інспектором прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Запоріжжя» 1 категорії (тип А) Бердянського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 21.04.2021 року, якою відмовлено у перетинанні державного кордону України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловіча; громадянин Російської Федерації, паспортний документ № НОМЕР_3 .

Так, зазначає, що законодавством регламентовано спеціальний дозвільний режим вїзду іноземних громадян на тимчасово окуповану територію України (далі - ТОТ) - АРК та виїзду з неї, порушення якого є імперативною правовою підставою для прийняття рішення про заборону іноземцю в їзду на територію України на відповідний строк. У разі наявності прийнятого відносно особи рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну, іноземцю відмовляється у перетинанні державного кордону за рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону.

Приймаючи оскаржувані рішення, відповідач 2 посилався на те, що позивач допустив в`їзд на ТОТ АР Крим та виїзд з неї з порушенням встановлених вимог: без отримання відповідного дозволу та поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Крім того, звертає увагу на те, що позивач не лише не заперечує, а й підтверджує факт добровільного в`їзду в кінці вересня 2020 року на ТОТ АР Крим з території РФ та виїзду у жовтні 2020 року у зворотному напрямку без отримання відповідного дозволу поза контрольним пунктом в`їзду - виїзду, що підтверджується, зокрема, наданими ним поясненнями відповідачу.

Позивач мав реальну можливість ознайомитися із законодавчими вимогами України щодо порядку в`їзду - виїзду з TOT АРК, а саме міг звернутися: на телефон служби «Довіра» з метою отримання відповідей на питання консультаційного характеру в межах компетенції Державної прикордонної служби України або звернутись до дипломатичних установ України, особисто або іншим шляхом.

Крім того, факт окупації АРК з боку РФ є всесвітньо загальновідомим фактом, відповідно твердження позивача, що він «необізнаний яким чином потрапив на окуповану територію іншої держави» є, на думку відповідача, сумнівним. Просить у задоволенні позову відмовити.

В підготовчому засіданні 29.11.2021 протокольною ухвалою суду було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та оголошено перерву до 23.12.2021.

29.11.2021 судом постановлено ухвалу з питань участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

14.12.2021 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) надійшов до суду відзив на позовну заяву. Так, відповідач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) не вчиняло жодної протиправної дії чи бездіяльності відносно позивача. Крім того, надав суду пояснення по суті спору, аналогічні наданим 8 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України. просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 23.12.2021 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ). Підготовче засідання відкладено на 20.01.2022.

24.12.2021 судом постановлено ухвалу з питань участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.01.2022 підготовче засідання було закрито та призначено розгляд справи по суті на 21.02.2022.

01.02.2022 судом постановлено ухвалу з питань участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник військової частини НОМЕР_2 надіслав до суду заяву, в якій також просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Інші відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 21.04.2021 року у пункті пропуску через державний кордон «Запоріжжя» на авіарейсі №1479 сполучення «Стамбул-Запоріжжя» під час здійснення прикордонного контролю було виявлено гр. Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, якого на підставі аналізу та оцінки ризиків, а саме профілю ризиків №3 2010 01 ПДК « у Донецькій та Луганській областях та Автономній Республіки Крим і м. Севастополь», виведено із загального потоку для проведення контролю другої лінії по встановленню законних підстав в`їзду та територію України. Під час проведення заходів контролю другої лінії було підтверджено факт порушення порядку в`їзду на тимчасову окуповану територію України та виїзду з неї восени 2020 року, а саме в`їзд до ТОТУ через паромну переправу «Керченський мост» до м. Коктебель та у зворотному напрямку, без відповідного дозволу поза контрольними пунктами в`їзду виїзду.

Судом досліджено Витяг з наказу від 02.04.2021 № 66-О «Про видачу дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства», яким видано ТОВ «Метінвест-Промсервіс» дозвіл на застосування праці в Україні гр. Російської Федерації ОСОБА_1 на посаді «директора по ремонту» до 02.04.2024 та нотаріально засвідчена заява про запрошення та надання дозволу на вїзд та перебування на території України в період з 12.04.2021 до 12.04.2022 гр. Російської Федерації ОСОБА_1 .

Як вбачається з письмових пояснень від 21.04.2021 року, підписаних позивачем: « ОСОБА_1 на транспортному засобі BMW 018 35 в кінці вересня 2020 року відвідував TOT АР Крим з метою відвідування родичів. Повернувся до РФ у жовтні через Керченський міст».

На підставі довідки, начальником Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковником ОСОБА_4 було затверджено постанову про заборону в`їзду в Україну від 21.04.2021 року, якою заборонено громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловіча; громадянин Російської Федерації, в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки.

Одночасно з постановою про заборону в`їзду в Україну, 21.04.2021 року старшим інспектором прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Запоріжжя» 1 категорії (тип А) Бердянського прикордонного загону старшим прапорщиком ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 21.04.2021 року, якою відмовлено у перетинанні державного кордону України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловіча; громадянин Російської Федерації, паспортний документ № НОМЕР_3 .

Підставою для прийняття рішення про відмову у перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 21.04.2021 року зазначено ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пп. «б» п.7.4 ст.7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», оскільки громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, а саме: здійснив вїзд в кінці вересня 2020 року та ТОТ АР Крим з території РФ через паромну переправу «Керч» та у зворотному напрямку без отримання відповідного дозволу поза контрольними пунктами вїзду виїзду.

Вказані обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль» (далі Закон) прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Прикордонний контроль забезпечується шляхом: 1) установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням; 2) застосування технічних засобів прикордонного контролю, використання службових собак та інших тварин; 3) створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних; 4) спостереження за транспортними засобами і в разі потреби їх супроводження; 5) здійснення адміністративно-правових, а також оперативно-розшукових заходів; 6) організації і забезпечення взаємодії з підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких пов`язана з міжнародним сполученням; 7) координації дій контрольних органів і служб.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.6 Закону перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.8 Закону уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: 1) наявності в нього дійсного паспортного документа; 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; 3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; 4) підтвердження мети запланованого перебування; 5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Положеннями статті 14 Закону передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в`їзд іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 367, в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом та спеціальним дозволом, виданим територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області; громадян України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

При цьому, згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону України в зв`язку з тим, що підтверджено факт порушення порядку в`їзду на TOT АР Крим та виїзду у вересні 2020 року через паромну переправу «Керченській міст» та у зворотному напрямку, чим порушено вимоги частини другої статті 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367, а саме здійснив в`їзд в кінці вересня 2020 року на TOT АР Крим з території РФ та у зворотному напрямку без отримання відповідного дозволу поза контрольним пунктом в`їзду- виїзду.

При цьому, факт прибуття у вересні 2020 року до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та повернення в зворотньому напрямку через паромну переправу «Керченській міст» підтверджується письмовими поясненнями позивача від 21.04.2020 року, наданими під час здійснення процедури прикордонного контролю.

Таким чином, враховуючи наявність встановленого факту в`їзду позивачем на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим та виїзд з неї через паромну переправу «Керченській міст» без отримання відповідного дозволу та поза належними контрольними пунктами в`їзду-виїзду, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття спірного рішення відповідачем.

Щодо порушення, на думку представника позивача, відповідачами вимог Закону України «Про прикордонний контроль» та Профілю ризику та неправомірність застосування до позивача процедури прикордонного контролю другої лінії суд зазначає наступне.

Суд наголошує, що Закон України «Про прикордонний контроль» не містить чітко визначеного переліку документів, які мають бути надані іноземцем під час проходження прикордонного контролю при в`їзді в Україну для підтвердження мети перебування в Україні.

В свою чергу, згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється, зокрема: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України; іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні у зв`язку з працевлаштуванням, - за паспортним документом та посвідкою на тимчасове проживання.

При цьому у вказаних нормативно-правових актах не визначено, що саме запрошення від роботодавця є тим документом, який підтверджує, що метою прибуття іноземця в Україну є саме працевлаштування.

З метою визначення механізму проведення процедури контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства в пунктах пропуску через державний кордон наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2018 №392, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2018 р. за № 869/32321, затверджено Порядок проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну (далі - Порядок №392).

Відповідно до пункту першого розділу ІІ Порядку №392 процедура контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо у службової особи виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, в разі:

спрацювання визначених індикаторів ризиків відповідно до Інструкції з проведення аналізу ризиків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 грудня 2017 року № 1007, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 22 січня 2018 року за № 91/31543;

наявності сумнівів щодо дійсності паспортного документа іноземця або приналежності відповідній особі;

наявності зовнішніх ознак підроблення в`їзної візи та сумнівів щодо її отримання законним способом;

відсутності належно оформлених документів на право в`їзду в Україну, передбачених частиною першої статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

наявності в паспортному документі іноземця скасованих українських віз, відміток «Заборонено в`їзд в Україну терміном на …» або «Відмовлено у в`їзді в Україну»;

наявності письмової інформації уповноважених державних органів - правоохоронних, розвідувальних органів або Державної міграційної служби України про виконання термінового доручення, передбаченого Порядком надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280;

наявності сумнівів щодо достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України;

наявності інформації щодо невиконання стороною, що приймає іноземця (запросила іноземця), взятих на себе зобов`язань зі сплати всіх витрат особи, пов`язаних з її перебуванням на території України та виїздом з України (зокрема, якщо подібні випадки з боку цієї приймаючої сторони мали місце раніше).

Відповідно до пункту восьмого розділу ІІ Порядку №392 контроль другої лінії щодо іноземців проводиться шляхом:

перевірки наявності належно оформлених документів на право в`їзду в Україну, передбачених частиною першою статті 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

перевірки за базами даних і банками даних правоохоронних органів України;

перевірки наявності інших підстав для заборони в`їзду іноземців в Україну, визначених частиною першою статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

встановлення місць відправлення та призначення, підтвердження мети запланованого перебування іноземця на території України;

проведення з іноземцями співбесіди;

перевірки наявності в іноземця достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження чи транзиту до третьої держави або можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України, що передбачено Порядком підтвердження достатнього фінансового забезпечення іноземців та осіб без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України і виїзду за її межі та визначення розміру такого забезпечення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2013 року № 884;

перевірки дотримання іноземцями встановлених законодавством правил і строків перебування в Україні відповідно до вимог, визначених пунктом 3 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2015 року № 884, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 серпня 2015 року за № 944/27389.

Як було уже зазначено вище оскаржувані рішення були прийняті з підстав порушення позивачем правил в`їзду та виїзду на тимчасово окуповану територію АР Крим, зокрема, без отримання відповідного дозволу та поза контрольними пунктами в`їзду та виїзду.

Суд зазначає про наявність у відповідача законодавчо визначених прав та повноважень щодо здійснення контролю другої лінії у даному випадку.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача, що відповідач, не надаючи позивачу перекладача, не забезпечив йому реальну можливість реалізувати свої права, оскільки позивач не міг зрозуміти протиправність своїх дій, оскільки це спростовується відміткою на рішенні про відмову у перетинанні державного кордону України від 21.04.2021 про те, що рішення оголошено в присутності перекладача російської мови ОСОБА_5 , СЮ 390491.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Старшого інспектора прикордонної служби 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби(тип А) відділу прикордонної служби Запоріжжя І категорії (типу А) Бердянського прикордонного загону старшого прапорщика ОСОБА_2 , до Начальника Бердянського прикордонного загону Державної прикордонної служби України Чичановського Олега Володимировича, до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) (вул. Жуковського, буд. 1, м. Одеса, 65014), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (Бердянський прикордонний загін) (71116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Північна, буд. 17-А, ) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23.02.2022.

Суддя А.В. Сіпака