Справа № 420/27082/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправною відмови щодо прийняття та розгляду заяви, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

визнати відмову Головного управління ДМС в Одеській області щодо прийняття та розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - протиправною;

зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області прийняти та розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 14.09.2021 року він звернувся з заявою до Головного управління ДМС в Одеській області, в якій просив підтвердити належність до громадянства України, його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак відповідачем було відмовлено у розгляді звернення позивача, що викладено у листі №Л-1166/6/5101-21 від 14.09.2021 року, оскільки позивачем не надано документ, що посвідчує його особу.

Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено в розгляді звернення про підтвердження належності до громадянства України його дитини, оскільки він та його дружина перебуває на території України на законних підставах та відповідачу надано повний пакет документів щодо встановлення громадянства України у дитини.

Ухвалою суду від 30.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників

03.02.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким ГУ ДМС в Одеській області не визнає даний адміністративний позов та зазначає, що при зверненні від 14.08.21 позивач не надав необхідних документів. Відсутність необхідних документів унеможливлювала видачу передбаченого законом бланку для відповідного звернення, окрім того позивачу в письмовій формі було роз`яснено необхідність усунення недоліків.

Після цього, як зазначає відповідач, позивач у довільній формі звернувся з заявою щодо встановлення належності до громадянства України. На даний лист, ГУ ДМС в Одеській області згідно Закону України «Про звернення громадян» було в загальній формі роз`яснені недоліки звернення позивача, та необхідні документи для усунення даних недоліків.

Також відповідач вказує, що лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні визначення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 04 липня 2018 року, ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 20 березня 2021 року був документований посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту серії СР 00878, на підставі рішення ДМС України від 13 січня 2021 року №03-21.

ОСОБА_3 20 березня 2021 року була документована посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту серії СР 00877, на підставі рішення ДМС України від 13 січня 2021 року №04-21.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 14.08.2021 року в якій просив підтвердити громадянство ОСОБА_2 .

Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області надано відповідь від 14.09.2021 року №Л-1166/6/5101-21 в якій вказано, що довідка про звернення за захистом в Україні засвідчує законність перебування особи на території України та не є документом, який встановлює цю особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до статті 25 Конституції України, громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі. Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

За положенням п.1,2 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 2) громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Закон № 2235 «Про громадянство України» відповідно до Конституції України визначає правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідна до статті 1 Закону, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Особа - фізична особа.

Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Особа без громадянства - особа, яку жодна держава відповідно до свого законодавства не вважає своїм громадянином.

Законні представники - батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники, представники закладів, які виконують обов`язки опікунів і піклувальників.

Дитина - особа віком до 18 років.

Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

За положенням п.4 ч.1 ст. 3 Закону, громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Відповідно до статті 6 Закону № 2235, громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Стаття 7 Закону визначає випадки за якими особа має право на набуття громадянства України за народженням.

За положенням ст.7 Закону, особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України.

Стаття 18 Закону визначає випадки виходу з громадянства України.

Відповідно до ч.8, 9, 12 ст. 18 Закону, дитина, яка відповідно до чинного законодавства України вважається такою, що постійно проживає за кордоном, може вийти з громадянства України за клопотанням одного з батьків.

Дитина, яка набула громадянство України за народженням, якщо на момент її народження батьки або хоча б один із них були іноземцями чи особами без громадянства, може вийти з громадянства України за клопотанням одного з батьків незалежно від місця проживання дитини.

Вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде її громадянство, якщо вийде з громадянства України.

Як свідчать матеріали справи, після народження дитини будь-який з батьків не подавав клопотання про вихід дитини з громадянства України.

З метою організації виконання Закону України «Про громадянство України» Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень (далі - «Порядок №215»).

Цей Порядок відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення і перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Пунктом 5 Порядку № 215 передбачено, що заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника.

Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Пункт 20 Порядку №215 визначає перелік документів, необхідних для здійснення процедури набуття громадянства України за народженням.

Так, для оформлення набуття громадянства України за народженням особою, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків (частина четверта статті 7 Закону), один з її батьків подає:

а) заяву про оформлення набуття особою громадянства України за народженням;

б) копію свідоцтва про народження особи;

в) копії документів, які підтверджують факт перебування батьків особи у громадянстві іншої держави (інших держав) на момент її народження;

г) копії документів, які підтверджують факт проживання на законних підставах батьків особи на території України на момент її народження;

д) декларацію про ненабуття особою за народженням громадянства жодного з батьків.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог Закону та Порядку, для оформлення набуття громадянства України в даному випадку за народженням дитини один із батьків повинен надати копії документів, зокрема, копію свідоцтва про народження особи; копії документів, які підтверджують факт перебування батьків особи у громадянстві іншої держави (інших держав) на момент її народження; копії документів, які підтверджують факт проживання на законних підставах батьків особи на території України на момент її народження; декларацію про ненабуття особою за народженням громадянства жодного з батьків.

Відповідач зазначає, що підставою для відмови у розгляді заяви позивача слугувало те, що довідка про звернення за захистом в Україні засвідчує законність перебування особи на території України та не є документом, який встановлює цю особу. Інших підстав для відмови відповідачем не зазначено.

Однак відповідно до п.1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2021 р. № 756, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту (далі - посвідчення), є паспортним документом, що посвідчує особу його власника та підтверджує факт визнання його особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсним для реалізації прав та виконання обов`язків, передбачених Законами України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та іншими законами України.

З урахуванням викладеного суд вважає, що посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту є документом, який встановлює цю особу.

У зв`язку з вищезазначеним, відповідачем протиправно не було розглянуто заяву громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилання представника відповідача у відзиві на адміністративний позов на невідповідність форми заяви вимогам законодавства, у зв`язку із чим її розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян» суд не приймає до уваги, оскільки у направленому позивачу листі відсутні будь-які посилання на те, що заява ОСОБА_1 не є заявою-анкетою встановленого зразка.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною відмову Головного управління ДМС в Одеській області щодо прийняття та розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язання Головного управління ДМС в Одеській області прийняти та розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 908,00 грн., які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправною відмови щодо прийняття та розгляду заяви, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДМС в Одеській області щодо прийняття та розгляду заяви від 14.08.2021 року громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області прийняти та повторно розглянути заяву від 14.08.2021 року громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підтвердження громадянства України у його дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з Головного управління ДМС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (посвідчення особи, що потребує додаткового захисту №СР000878, видане ДМС України, 20.03.2021 року, адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДМС в Одеській області (, адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65014).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 11 березня 2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо