Справа № 140/15445/21
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/15445/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгайцівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Підгайцівської сільської ради (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Підгайцівської сільської ради від 02 листопада 2021 року №12/18 «Про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» в частині відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини; зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини позивачу на підставі заяви від 21 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою реалізації наданого Законом права, у спосіб, передбачений Земельним кодексом України (далі - ЗК України) позивач 21 жовтня 2021 року звернувся до органу місцевого самоврядування - Підгайцівської сільської ради Луцького району, із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території села Липини (бажане місце розташування по вулиці Героїв УПА), до якої додано копію паспорта, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (викопіювання з генерального плану забудови села Липини, кадастрова карта, довідка з садівничого товариства. Заява (клопотання) містила цільове призначення земельної ділянки.

На черговій сесії Підгайцівської сільської ради Луцького району 02 листопада 2021 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини, в зв`язку з тим, що вказана в графічних матеріалах земельна ділянка знаходиться на дорозі загального користування.

Позивач вказує, що звернувся до Підгайцівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у відповідності до частини шостої статті 118 ЗК України, тобто, для прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ним виконані всі умови, визначені законом.

На його думку, сільська рада прийняла протиправне рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вказавши, що така земельна ділянка знаходиться на дорозі загального користування. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушено вимоги частини сьомої статті статі 118 ЗК України, оскільки не вказано причину із переліку визначеного законом, на підставі якої відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, що свідчить про протиправність прийнятого рішення.

З наведених підстав, ОСОБА_1 уважає такі дії відповідача протиправними, такими, що не ґрунтується на Законі га грубо порушують його права, з огляду на що просить позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 06 січня 2022 року №1513.212.22 Підгайцівська сільська рада позовних вимог не визнала, мотивуючи тим, що 21 жовтня 2021 року позивач звернувся до Підгайцівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території с. Липини Підгайцівської сільської ради Луцького району. До поданої заяви було додано графічний матеріал на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки. Проте, рішенням Підгайцівської сільської ради від 02 листопада 2021 року №12/18 позивачку відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га в селі Липини у зв`язку з тим, що вказана в графічних матеріалах земельна ділянка знаходиться на дорозі загального користування.

Відповідач вказує, що звертаючись до Підгайцівської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач подав необхідний графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, проте, як вбачається з містобудівної документації - Генерального плану села Липини Луцького району Волинської області вказана в графічному матеріалі земельна ділянка, яку має намір отримати ОСОБА_1 в межах норм безоплатної передачі знаходиться на дорозі загального користування.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 118 ЗК України, підставою для відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є невідповідність її розташування вимогам містобудівної документації, в даному випадку - Генеральному плану села Липини Луцького району Волинської області, затвердженому у встановленому законом порядку.

Отже, в даному випадку є вмотивована підстава відповідно до вимог частини сьомої статті 118 ЗК України відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки, визначене позивачем бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам містобудівної документації, а саме - Генеральному плану села Липини Луцького району (знаходиться на дорозі загального користування).

З наведених підстав відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (арк. спр. 34-35).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 26-27).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до посвідчення від 12 квітня 2019 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (арк. спр. 15).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 21 жовтня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,2 га, в АДРЕСА_1 , на території Підгайцівської сільської ради (арк. спр. 16-17, 36-38).

Рішення Підгайцівської сільської ради від 02 листопада 2021 року №12/18 «Про надання дозволу на розроблення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» ОСОБА_1 відмовлено згідно результатів голосування в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини, в зв`язку з тим, що вказана в графічних матеріалах земельна ділянка знаходиться на дорозі загального користування (арк. спр. 23).

Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами «а», «б» статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як визначено пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в частини третьої статті 116 ЗК України).

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Нормами статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Отже, у даному випадку Підгайцівська сільська рада має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За приписами частин сьомої-одинадцятої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає можливість зробити висновок, що повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною сьомою статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені Законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл.

Суд констатує, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, такими є, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Цей перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, вмотивована відмова має містити пояснення з вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №813/481/17, від 18 жовтня 2018 року справі №527/43/17, від 25 лютого 2019 року у справі №347/964/17 та від 22 квітня 2019 року у справі №263/16221/17.

Як установлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою від 21 жовтня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,2 га, в селі Липини, вулиця Героїв УПА, на території Підгайцівської сільської ради (арк. спр. 16-17, 36-38).

Рішення Підгайцівської сільської ради від 02 листопада 2021 року №12/18 «Про надання дозволу на розроблення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» ОСОБА_1 відмовлено згідно результатів голосування в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини, в зв`язку з тим, що вказана в графічних матеріалах земельна ділянка знаходиться на дорозі загального користування (арк. спр. 23).

Частиною третьою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджено принаймні один із таких видів містобудівної документації на місцевому рівні: комплексний план, складовою частиною якого є план зонування території; генеральний план населеного пункту, складовою якого є план зонування території; план зонування території як окремий вид містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель»; детальний план території. Обмеження щодо передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам, визначені цією частиною, не поширюються на випадки: розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів.

Передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених абзацами сьомим - дванадцятим цієї частини, за відсутності принаймні одного виду містобудівної документації, визначеного абзацами другим - п`ятим цієї частини, не допускається, якщо земельна ділянка: розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення); віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земельних ділянок для дачного будівництва), лісогосподарського призначення.

У відповідності до статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, і міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб.

Статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зокрема встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях та моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що детальний план території є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому.

Як слідує з відзиву, розташування земельної ділянки, на яку претендує позивач не відповідає позиціям діючого генерального плану села Липини.

Так, згідно із містобудівною документацією - Генеральним планом села Липини Луцького району Волинської області вказана в графічному матеріалі земельна ділянка, яку має намір отримати ОСОБА_1 в межах норм безоплатної передачі знаходиться на дорозі загального користування (арк. спр. 38).

Таким чином, відповідно до вимог частини сьомої статті 118 ЗК України, підставою для відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки була невідповідність її розташування вимогам містобудівної документації, в даному випадку - Генеральному плану села Липини Луцького району Волинської області.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, в даному випадку Підгайцівська сільська рада відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з підстав визначених законом, а саме відповідно до вимог частини сьомої статті 118 ЗК України, оскільки, визначене позивачем бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам містобудівної документації, а саме - Генеральному плану села Липини Луцького району (знаходиться на дорозі загального користування).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність рішення Підгайцівської сільської ради від 02 листопада 2021 року №12/18 «Про надання дозволу на розроблення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», яким позивачу відмовлено згідно результатів голосування в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель Підгайцівської сільської ради не наданих у власність та користування площею 0,20 га, в селі Липини.

Стосовно доводів позивача про те, що рішенням Підгайцівської сільської ради від 17 лютого 2021 року №5/30 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки у власність» сільська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 яка знаходиться в селі Липини Підгайцівської сільської ради Луцького району, кадастровий номер :01:001.0010 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та згідно графічних матеріалів її розташування також знаходиться на дорозі загального користування, слід зазначити, що суд не може надавати оцінку підставам надання такої земельної ділянки вказаному громадянину в межах даної справи, оскільки правомірності прийнятого Підгайцівською сільською радою рішення від 17 лютого 2021 року №5/30 не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене вище та з урахуванням встановлених обставин справи і наведених норм права, які регулюють спірні правовідносин, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач діяв на підставі та у межах повноважень передбачених Законом, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 ) до Підгайцівської сільської ради (45602, Волинська область, Луцький район, село Підгайці, вулиця Шкільна, будинок 30, ідентифікаційний код юридичної особи 04332331) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2022 року.