Справа № 120/16788/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 лютого 2022 р. Справа № 120/16788/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк Віти Володимирівни

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Гуравської Валентини Юріївни

представника відповідача: Шевчук Юлії Анатоліївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, розпорядження голови Краснопільської сільської ради № 6-к від 09.01.2021 року, яким його звільнено з роботи.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року витребувано з Краснопільської сільської ради та зобов`язано надати суду до 07.02.2022 року наступну інформацію та докази: розпорядження та рішення про затвердження структури та загальної чисельності апарату Краснопільської сільської ради з 01.01.2021 року по даний час; розпорядження про прийняття на роботу ОСОБА_1 ; текст присяги посадової особи місцевого самоврядування ОСОБА_1 ; трудову книжку ОСОБА_1 ; довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 ; інформацію про наявність у Краснопільській сільській раді вакантних посад станом на день звільнення ОСОБА_1 ; документально підтверджену інформацію про дату повідомлення ОСОБА_1 про його звільнення.

07.02.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та лист, в якому він просить провести підготовче судове засідання без участі відповідача.

07.02.2022 року представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення з позовною заявою, в обґрунтування якої вона зазначає, що ОСОБА_1 відповідний строк пропущено з незалежних від нього обставин, зокрема: у зв`язку з тим, що трудову книжку йому було передано після одномісячного строку з дня видачі наказу (розпорядження) про звільнення, з розпорядженням його не було ознайомлено, перемовини щодо подальшої співпраці та врегулювання спору тривали фактично до листопада 2021 року.

22.02.2022 року представником позивача до суду також подано заперечення проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача, оскільки останнім не надано інформації про дату повідомлення ОСОБА_1 про його звільнення.

Представник відповідача просила залишити позовну заяву без розгляду з підстав зазначених в клопотанні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані учасниками справи докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Позивач оскаржує розпорядження голови Краснопільської сільської ради № 6-к від 09.01.2021 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади державного реєстратора Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом (подав до відділення поштового зв`язку) 24.11.2021 року.

Так як спірне рішення стосується проходження позивачем публічної служби, встановлений строк на його оскарження, відповідно до вимог частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, становить один місяць.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що позивач звернувся до суду з пропуском місячного строку, що не заперечується сторонами.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що відповідний строк пропущено з незалежних від нього обставин виходячи з наступного.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

При цьому, особа має вчиняти активні дії з метою з`ясування видів та розміру складових, які враховані при нарахуванні/виплаті допомоги при звільненні шляхом подання відповідних заяв.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з карточки-довідки за 2021 рік, виданої відповідачем про заробітну плату, отриману позивачем в 2021 році, останній у звітному періоді отримував відповідні кошти до початку лютого 2021 року. Зазначене свідчить про те, що позивач не отримавши заробітної плати за лютий в повному обсязі та, в подальшому, не отримавши її взагалі, мав можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Однак, з відповідним запитом представник позивача звернувся до Краснопільської сільської ради лише 27.09.2021 року, що в свою чергу, також свідчить про той факт, що на момент подання відповідного запиту, позивач вже був повідомлений про наявність спірного розпорядження про його звільнення із займаної посади, але до суду з даним позовом він звернувся 24.11.2021 року, тобто з пропуском місячного строку звернення.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. При цьому, позивач не був позбавлений можливості звернутись до відповідача та отримати відповідь, щодо його звільнення. Однак позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

За таких обставин суд доходить висновку, що отримання позивачем листа відповідача, у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 станом на день звернення до суду не було видано його трудову книжку спростовуються показами самого позивача, наданими в судовому засіданні, який зазначив, що трудову книжку він отримав.

Окрім того, представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду вказано, що трудова книжка позивачу не видавалася лише протягом одного місяця, однак в подальшому все ж таки була видана.

Разом з тим, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи сторони позивача про перемовини сторін щодо подальшої співпраці та досудового врегулювання спору, а тому вважаю їх необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу суду.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що причини наведені представником позивача в заяві про поновлення строків не є поважними.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічні положення містять пункт 7 та пункт 8 частини 1 статті 240 КАС України, згідно з якими суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Враховуючи вищезазначене, та те, що стороною позивача вказано причини пропуску строку, які не визнані судом поважними, - позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 123, ч. 13-15 ст. 171, п. 7 ч. 1, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 240, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16.03.2022 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна