Справа № 606/293/22
Суддя: Ромазан Л. С.
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/293/22
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Тернопільській областіпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №605620 від 23.01.2022 року, посилаючись на те, що постанова прийнята з порушенням вимог, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху України. Крім того, посилався на відсутність доказів вчиненого адміністративного правопорушення.Вважає зазначену постанову неправомірною та просить її скасувати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській областіу судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, подав до суду відзив, з якого вбачається, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою. Просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.01.2022 року серії БАБ №605620, винесеної поліцейським СРПП ВП №3 (м.Теребовля) ГУНП в Тернопільській області Цимбалою Р.В. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23.01.2022 року о 22.40 год. керував транспортним засобом марки «PEUGEOT», д.н.з. НОМЕР_1 , в c. Заздрість Тернопільського району, в якого не освітлювався номерний знак у темну пору доби та під час зупинки транспортного засобу він не увімкнув покажчик аварійної зупинки, чим порушив п.2.9 «в», 9.9 «б» ПДР України.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 1.3 пункту 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпунктом 9.9. (б) ПДР встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Підпунктом 30.2 ПДР забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи, зокрема щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі за ч. 6 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Згідно з ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначені норми встановлюють обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В той же час, із змісту позовної заяви, вбачається, що позивач до початку руху транспортного засобу переконався у справності всіх приборів освітлення в тому рахунку і освітлення прибору номерного знаку. Поломка освітлення номерного знаку сталася під час руху транспортного засобу в дорозі, позивач рухаючись за кермом автомобіля не міг передбачити такої поломки. Про зазначені обставини позивач повідомив відповідача перед складанням оскаржуваної постанови.

Притягаючи позивача до відповідальності, відповідач не встановив обставин з приводу того, чи була у позивача можливість виявити таку несправність, перебуваючи за кермом автомобіля. Відповідач не встановив обставин з приводу того, чи давали змогу внутрішні прилади та обладнання автомобіля під час його руху з`ясувати позивачу обставини щодо несправності освітлення номерного знаку.

Відповідачем будь-яких доказів щодо правомірності винесеної зазначеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надано, достатні докази, що підтверджують його вину у вчиненні вказаного в постанові правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд наголошує, що в оскаржуваній постанові працівником поліції в п.7 зазначено, що до неї на вимогу суду додається відео, однак відповідачем разом із поданим відзивом на позов не долучено відео, в якому б було видно факт порушення позивачем вказаних ПДР України.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідач не довів обставин наявності в діях позивача вини у вчиненні даних адміністративних правопорушень, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 9, 245, 251, 254, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст.9, 77, 229, 244, 246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП ВП №3 (м.Теребовля) ГУНП в Тернопільській області Цимбали Р.В. від 23.01.2022 року серії БАБ №605620 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя