Справа № 140/992/22
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/992/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація ДПС України, позивач) звернулась із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького (далі НАДПСУ, третя особа) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 119 952,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в НАДПСУ з 08.08.2015 по 07.06.2019 на посаді курсанта. Зазначає, що всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення 19 999,71 грн; на продовольче забезпечення 35 423,42 грн; на забезпечення речовим майном 25 278,93 грн; на медичне забезпечення 1 143,00 грн; на житлово-комунальні послуги 38 107,28 грн, а всього на суму 119 952,34 грн.

Після закінчення навчання, між ОСОБА_1 та ректором НАДПСУ 08.04.2019 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 5 років. Контракт набрав чинності 08.06.2019. У подальшому відповідач проходив військову службу на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону.

Наказом начальника 27 прикордонного загону від 31.12.2021 № 661-ос «Про особовий склад» (додається) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Також наказом начальника 27 прикордонного загону від 04.01.2022 № 2-ос «Про особовий склад» (додається) старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Станом на 04.01.2022 вислуга років Відповідача становила: календарна - 06 років 04 місяці 26 днів; пільгова - 00 років 01 місяць 17 днів, всього - 06 років 06 місяців 13 днів.

Відповідач був звільнений з військової служи не вислуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу, у відповідності до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а відтак, дії відповідача заподіяли державі шкоду на суму 119952,34 грн.

Проте витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у добровільному порядку відповідачем не відшкодовані, що стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.26).

Судом, на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України, 27.01.2022 на адресу відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.24)

27.01.2022 на адресу суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області надано інформацію, згідно з якою ОСОБА_1 з 18.07.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Копія ухвали від 31.01.2022 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), зареєстрованого у встановленому законом порядку, проте поштове відправлення повернулося 05.02.2022 на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто зазначена копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, з врахуванням положень частини шостої статті 251 КАС України, слід вважати, що копія даної ухвали вручена належним чином.

Правом на подання відзиву на адміністративний позов відповідач у наданий йому строк не скористався, жодних документів до суду не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в НАДПСУ з 08.08.2015 по 07.06.2019 на посаді курсанта, що підтверджується біографічною довідкою (а.с.6).

Після закінчення навчання, між ОСОБА_1 та ректором НАДПСУ 08.04.2019 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 5 років. Контракт набрав чинності 08.06.2019 (а.с.7-8). У подальшому відповідач проходив військову службу на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону.

Наказом начальника 27 прикордонного загону від 31.12.2021 № 661-ос «Про особовий склад» (додається) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Також наказом начальника 27 прикордонного загону від 04.01.2022 № 2-ос «Про особовий склад» (додається) старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Станом на 04.01.2022 вислуга років Відповідача становила: календарна - 06 років 04 місяці 26 днів; пільгова - 00 років 01 місяць 17 днів, всього - 06 років 06 місяців 13 днів (а.с.5).

Відповідач був звільнений з військової служи не вислуживши 5 років після закінчення вищого військового навчального закладу, у відповідності до підпункту «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до розрахунку витрат на утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького за період з 08.08.2015 по 07.06.2019, затверджений ректором академії 07.06.2019, такі витрати складають 119 952,34 грн, з яких: на грошове забезпечення 19 999,71 грн; на продовольче забезпечення 35 423,42 грн; на забезпечення речовим майном 25 278,93 грн; на медичне забезпечення 1 143,00 грн; на житлово-комунальні послуги 38 107,28 грн. З розрахунком витрат ОСОБА_1 ознайомлений (а.с.9).

Як слідує з рапорту від 31.12.2021 ОСОБА_1 зобов`язується відшкодувати встановленим порядком витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького за період з 08.08.2015 по 07.06.2019 в сумі 119 952,34 грн.

У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідач витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі не відшкодував, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності передбачених законом підстав для відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в сумі, яка становить 119952,34 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Стаття 15 Закону України «Про Збройні Сили України» визначає, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: військовослужбовці, які закінчили вищі військові навчальні заклади або військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів та яким присвоєно військове звання офіцерського складу, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, установлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні для осіб офіцерського складу: для громадян, яким первинне військове звання присвоєно після проходження повного курсу військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу або в порядку атестування осіб до присвоєння первинних військових звань офіцерського складу запасу, - від 2 до 5 років; для інших громадян - від 1 до 5 років.

Пунктом другим частини першої, частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що початком проходження військової служби вважається: день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок №964) цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 7 Порядку №964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як слідує з матеріалів справи, наказом начальника 27 прикордонного загону від 04.01.2022 № 2-ос «Про особовий склад» (додається) старшого лейтенанта ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Як встановлено судом витрати на утримання ОСОБА_1 у НАДПСУ ім. Б.Хмельницького за період з 08.08.2015 по 07.06.2019 складають 119 952,34 грн., з якими відповідач погодився та зобов`язувався їх відшкодувати.

Отже, відповідач був обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Проте, доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі - Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, відповідачем у межах заявлених позовних вимог, суду не надано.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, натомість відповідач, з яким було достроково розірвано контракт за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовця) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», добровільно не відшкодував документально підтверджені витрати, пов`язані з його утриманням в НАДПСУ ім. Б.Хмельницького у сумі 119 952,34 грн., відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні. Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат по сплаті судового збору відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 26, ) витрати, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в розмірі 119 952,34 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні тридцять чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський