Справа № 120/565/22-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 березня 2022 р. Справа № 120/565/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у вінницькій області у формі листа від 13.10.2021 №11929-11272/Г-02/8-0200/21 про відмову у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру»;

- зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з 13.12.2019 відповідно до вимог ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (зі змінами внесеними ЗУ від 05.10.1995 №358/95/ВР, в редакції ЗУ від 12.07.2001 №2663-ІІІ) у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку на підставі довідки Вінницької обласної прокуратури від 08.06.2021 №21/88 та виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру;

- зобов`язати здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разовою та однією сумою без застосування постанови від 22.08.2018 №649.

Ухвалою від 15.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.03.2022 від сторони позивача на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження в справі №120/565/22-а до завершення розгляду Конституційним Судом України справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 №18/289 та ОСОБА_3 №18/342 щодо невідповідності Конституції України положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII та частини першої статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VI у частині поширення їх дії на Закон N 1697, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

За вказаних обставин позивач вважає, що існують підстави, передбачені пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення Конституційним Судом України у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 №18/289 та ОСОБА_3 №18/342.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається, зокрема, в порядку конституційного або адміністративного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

При цьому, об`єктивна неможливість розгляду адміністративної справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у адміністративній справі, зокрема факти, що мають (можуть мати) преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Такі висновки суду узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 3 вересня 2019 року у справі N 9901/637/18, від 26 листопада 2019 року у справі N 9901/729/18 та від 3 листопада 2021 року у справі N 9901/471/19.

Таким чином, у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

У той же час, у поданому ОСОБА_1 клопотанні такої аргументації не наведено, а лише зазначено про об`єктивну, на його думку, неможливість розгляду цієї справи до ухвалення рішення Конституційним Судом України у справі за конституційними скаргами №18/289 та №18/342 без наведення мотивів стосовно того, які саме обставини перешкоджають розглянути цю адміністративну справу до вирішення судом конституційної юрисдикції іншої справи.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (аналогічну норму передбачено статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України").

Верховним Судом неодноразово викладався правовий висновок, викладений зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 12.12.2019 (справа N826/25204/15), згідно якого зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

При цьому, суд зазначає, що порушений позивачем спір у даній спір стосується, зокрема питання відсоткового та максимального розміру пенсії.

Відтак, у випадку визнання неконституційними положень, про які йде мова у конституційних скаргах №18/289 від 02.08.2021, №18/342 від 25.08.2021, вони втратять чинність не раніше дня ухвалення рішення Конституційним Судом України та як наслідок будуть застосовуватись саме з цієї дати, а тому визнання їх неконституційними не вплине на обставини, які є предметом розгляду у справі №120/5656/22-а.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для зупинення провадження у адміністративній справі №120/5656/22-а до вирішення в порядку конституційного провадження справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 №18/289 та ОСОБА_3 №18/342.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі, оскільки з наведених позивачем обґрунтувань не вбачається наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи судом касаційної інстанції до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 №18/289 та ОСОБА_3 №18/342, тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 236, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі №120/565/22-а - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя Томчук Андрій Валерійович