Справа № 340/1061/22
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02 березня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/1061/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Казанчук Г.П. розглянула матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, та зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління інфраструктури Кіровоградської області державної адміністрації №48-к від 08.11.2021 року про відсторонення від роботи;

- зобов`язати Управління інфраструктури Кіровоградської області державної адміністрації нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 44034,30 грн. (на момент звернення до суду).

Ухвалою судді від 14.02.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що вона подана без додержання вимог, установлених частиною 6 статті 161 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, у якій зокрема вказано на те, що суд помилково вважає, що ОСОБА_1 пропустив місячний термін на звернення до суду, оскільки статтею 11 Закону України ''Про державну службу'' не встановлено граничний строк звернення до суду. Зазначає, що звертатись у порядку досудового врегулювання спору до керівника структурного підрозділу обласної державної адміністрації Володимира Дмитренка не було сенсу. Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 вважає, що суд переплутав строк на оскарження відсторонення від служби керівнику державної служби з терміном звернення до суду, а відтак вважає що с трок звернення до суду ним не пропущено.

Перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд дійшов до таких висновків.

Перш за все, суд зазначає, що статті 122 КАС України ''строк звернення до адміністративного суду'' є спеціальною нормою, якою врегульоване питання щодо строків звернення до суду.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 статті 11 Закону України ''Про державну службу'' визначено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

ОСОБА_1 зазначив про те, що не було жодного сенсу оскаржувати дії ОСОБА_2 , як керівника структурного підрозділу обласної державної адміністрації, оскільки таке оскарження мало б адресуватись цьому ж керівнику.

Звернення до Національного агентства України з питань державної служби не є, в розумінні КАС України, досудовим врегулюванням спору.

Згідно частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, на усі спірні питання щодо проходження публічної служби, у тому числі і наказ про відсторонення від державної служби, розповсюджується, встановлений місячний строк звернення до суду. А відтак, суддею не було ''сплутано'' строк на оскарження відсторонення від служби до керівника державної служби (досудове врегулювання спору) з обрахунком процесуального строку звернення до суду.

Спірний наказ про відсторонення від роботи винесено 08.11.2021 року. Отже, з 09.11.2021 року виникло право на звернення до суду з вказаними позовними вимогами, натомість ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом лише 08.02.2022 року.

Таким чином, позивачем пропущено встановлений законом місячний строк звернення до суду. Заяви про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням обставин, які б перешкоджали йому протягом місяця звернутись до суду, позивачем не надано.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс на інші протии Великобританії», «Девеер протии Бельгії».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковим для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (справа «Перез де Рада Каванілес протии Іспанії»). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Відповідно до частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Ухвалою судді від 14.02.2022 року позов залишений без руху та запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до суду та усунути інші недоліки позовної заяви. Проте позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви не навів жодної підстави яка перешкоджала своєчасному зверненню до суду та взагалі не клопоче перед судом про поновлення строку звернення до суду, отже заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем взагалі не надано.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Отже законодавець законодавчо закріпив, що підставою для поновлення пропущеного строку може бути наявність обставин, які зумовили обмеження можливості реалізувати своє право на судовий захист протягом строку, встановленого законом.

Суддя зауважує, що позивач не позбавлений права повторного звернення до суду із даним позовом при наявності інших поважних підстав пропуску строку.

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а доводи, наведені нею у заяві про усунення недоліків позовної заяви, є помилковими, а також відсутність взагалі клопотання про поновлення строку на звернення до суду, тому позовну заяву слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) його позовну заяву.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати ОСОБА_1 разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного у строк, передбачений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. Казанчук