Справа № 560/667/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/667/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

23 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Білої Л.М.,

представника відповідача - Іванського В.І.

представника позивача - Нечитайла Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.12.2020 року №00/322/5210 (форма «В4») та від 23.12.2020 року №00/323/5210 (форма «В1»).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, податковий орган відзначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, і як наслідок, ухвалення протиправного рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів відповідача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У судових засіданнях представник відповідача повністю підтримав заявлені вимоги апеляційної скарги та надав пояснення, згідно з обґрунтуваннями, наведеними в ній.

Представник позивача, у свою чергу, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" зареєстровано 18.01.2007.

На підставі направлень від 26/10/2020 року №58/28-10-52-10, 59/28-10-52-10, №60/28-10-52-10, виданих Офісом великих платників податків Державної податкової служби, головними державними ревізорами-інспекторами Чолій Оксаною Іванівною, Смолій Галиною Василівною та Кузиком Миколою Федоровичем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТзОВ "Суффле Агро Україна" з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень по декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року (вх. № від 21.09.2020) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

За наслідками перевірки складений акт від 20.11.2020 №513/28-10-52-10/34863309, яким зафіксовані порушення позивачем вимог пп.14.1.36 п.14.1 ст.14. п.185.1 ст.185. п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188. п. 198.1, п. 198.2. п. 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-Vl (із змінами та доповненнями) в результаті чого ТзОВ "Суффле Агро Україна" завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 на суму 20770922,26 грн., та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) в сумі 54 444 978,00 грн.

На підставі акту перевірки, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.12.2020 року № 00/322/5210 (форма "В4"), про зниження від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 54444978,00 грн., та податкове повідомлення-рішення від 23.12.2020 року №00/323/5210 (форма "В1"), про заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року на суму 20770 922,26 грн. та донараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10385461,13 грн.

Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичне їх здійснення.

Суд першої інстанції відзначив також про достатність наявних у матеріалах справи первинних та інших документів для підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій із власними контрагентами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, вивезення товарів за межі митної території України.

Перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, та операцій, звільнених від оподаткування, визначено статтями 195, 197 ПК України, а також розділом ХХ «Перехідні положення» ПК України.

У відповідності до п.п. а) п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.

Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Згідно з ч.5 ст.255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Як встановлено в ході розгляду справи, доводами апеляційної скарги є те, що позивачем - ТзОВ "Суффле Агро Україна", не сформовані податкові зобов`язання за серпень 2020 в сумі 66 175 604,0 грн (330878021,00 грн *20%) по реалізації сільськогосподарської продукції (ріпак в к-ті 22 043,053 т на суму 238981992,7 грн без ПДВ, пшениця в к-ті 18904,969 т на суму 90308615,69 грн без ПДВ, ячменю в к-ті 2157,533 т на суму 1587412,62 грн без ПДВ) в повному обсязі, не здійснено реєстрацію в ЄРПН податкових накладних на реалізацію вказаної продукції та відповідно не відображено в Декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року.

Судова колегія відхиляє вказані твердження апелянта, оскільки останні спростовуються тим фактом, що позивач здійснював операції експорту (вивезення) товарів за межі митної території України, а тому податкові зобов`язання з податку на додану вартість визначаються на дату фактичного здійснення такого вивезення, тобто, на дату оформлення вантажної митної декларації митним органом.

При цьому, податковими накладними ТОВ «Суффле Агро Україна» по операціям з експорту пшениці та ріпаку, відвантажених у серпні 2020 року, документально підтверджується їх оформлення датою оформлення митних декларацій, що засвідчують факт перетинання товаром митного кордону України.

Зведена таблиця з відображенням експорту пшениці та ріпаку за серпень 2020 року, а також копії ВМД та податкових накладних були надані позивачем до матеріалів справи (а.с. 30-106, т.6).

Відповідно до п.189.17 ст.189 ПК України базою оподаткування для операцій з експорту товарів є договірна (контрактна) вартість таких товарів, зазначена в митній декларації.

Отже, коли операція (експорт товарів) підтверджена належним чином оформленою ВМД, то вона оподатковується ПДВ за нульовою ставкою у відповідності п. п. 195.1.1. п. 195.1. ст.195 ПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дата виникнення податкових зобов`язань з ПДВ по операції в митному режимі експорту не залежить від дати визнання доходу у бухгалтерському обліку (як помилково вказує відповідач, зазначаючи, що право власності та ризики до покупця переходять в момент вивантаження товару на терміналі). Визначальним у спірному випадку є не перехід ризиків і контролю над товаром, а факт його вивезення, підтверджений митною декларацією.

При цьому, судом першої інстанції було враховано висновок експертного дослідження, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, в якому викладено позицію про те, що висновки, наведені в акті перевірки Західного управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 20.11.2020 року №513/28-10-52-10/34863309 стосовно заниження податкових зобов`язань із податку на додану вартість за період серпень 2020 року на загальну суму 66175604 грн. і, відповідно, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 66175604 грн., документально та нормативно не підтверджуються.

Зокрема, у висновку експертного дослідження відмічається, що позивач, будучи великим платником податків, визнає дохід від реалізації товару на підставі п.31 Міжнародного стандарту фінансової звітності 15 "Дохід від договорів з клієнтами" у періоді, коли покупець такого товару отримує контроль над ним. У разі експорту товарів у порту, таким періодом є поставка товару в порту.

Зі змісту експертного висновку встановлено, що у серпні 2021 року позивачем було відображено по субрахункам 281 «Товари на складі», 902 «Собівартість реалізованих товарів» вибуття товарів у загальному об`ємі 89 920,269 тонн вартістю 558 942 974,35 грн., без ПДВ, в тому числі: пшениці в кількості 29 571,036 тонн, ріпаку в кількості 23 187,803 тонн, ячменю в кількості 37 161,430 тонн.

При цьому, експертизою підтверджено, що:

- із 29 571,036 тонн пшениці, списаної із субрахунку 281 «Товари на складі», 202,42 тонни було реалізовано резидентам в межах митної території України (Грейн Пауер), 137,15 тонн було сторновано у вересні внаслідок помилкового запису та рекласифікації пшениці із 2 на 4 клас, а решта об`єму була поставлена нерезидентам за експортними контрактами, при цьому 29 086,34 тонн було фактично експортовано за ВМД із оформленням податкових накладних (ВМД та податкові накладні додаються), 99,886 тонн було втрачено при транспортуванні, а 45,24 тонн складають аспіраційні портові витрати;

- із 23 187,803 тонн ріпака, списаного із субрахунку 281 «Товари на складі», 5 174,112 тонни було реалізовано резидентам в межах митної території України (включаючи АДМ Юкрейн - 3200 тонн, Сингента - 1923,832 тонн та ТД Дельта Вільмар - 50,280 тонн), а решта об`єму була поставлена нерезидентам за експортними контрактами, при цьому 17 987,744 тонн було фактично експортовано за ВМД із оформленням податкових накладних (ВМД та податкові накладні додаються), 15,671 тонн було втрачено при транспортуванні, а 10,276 тонн складають аспіраційні портові витрати;

- із 37 161,430 тонн ячменю, списаного із субрахунку 281 «Товари на складі», 26 200,320 тонни було реалізовано резидентам в межах митної території України (включаючи Славутський солодовий завод - 23 880,94 тонн, Сингента -1 316,22 тонн та Нива Переяславщини - 1 003,16 тонн), а решта об`єму була поставлена нерезидентам за експортними контрактами, при цьому 10 910,689 тонн було фактично експортовано за ВМД із оформленням податкових накладних (ВМД та податкові накладні додаються), 29,62 тонн було втрачено при транспортуванні, а 20,801 тонн складають аспіраційні портові витрати.

Отже, за висновками експертного висновку, зерно, списане з рахунку 28, експортоване позивачем у період серпень-листопад 2020 року, що підтверджується ВМД та податковими накладними, а решта була продана в Україні чи списана на транспортні чи портові аспіраційні витрати.

В призмі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність висновків Акту перевірки, оскільки відповідно до п.187.1, ст.187 ПК України, позивач правомірно задекларував податкові зобов`язання за експортований товар датами ВМД.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині не підтверджують порушення ТОВ "Суффле Агро Україна" положень податкового законодавства.

Щодо висновку податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту на суму 9 040 296,20 грн. судова колегія відзначає наступне.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Згідно з п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.1 Закону № 996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку є правомірними лише у випадку реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині взаємовідносин позивача з ТзОВ "Припруття", ВСК "Зоря", ФГ "ЄДК", ФГ "Бауер-Плюс", ФГ "Агрофірма "Базис", ФГ "Воля", СТОВ "БІЛИНСЬКЕ", СТОВ "Васюти", ПП "Юг-Сервіс", ФГ "Кринички Агроресурс", ТОВ "Агро поступ плюс", ФГ "Добробут-Агро", ТОВ "ВСП АФ Промінь", СТОВ "Маяк", колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, між позивачем та вказаними контрагентами були укладені Загальні умови закупівлі зерна від 21 липня 2020 року, які встановлюють загальні умови щодо продажу (якості, умов поставки, супроводжуючих документів, коригування ціни в залежності від показників якості, вологості, смітної домішки тощо), а також загальні умови розрахунків за наступні товари: кукурудзу, пшеницю, соняшник, сою, ріпак, ячмінь третього (3) класу для кормових цілей та горох. Відповідно до пункту 1.1., Умови застосовуються до усіх договорів на купівлю покупцем товарів, укладених у 2020/21 році, доповнюючи вказані договори та регулюючи правовідносини, не врегульовані ними. Продавець зобов`язується продати покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість. Під Договором відповідно до преамбули сторони погодили вважати договір поставки товару, умови якого викладені у документі із власне назвою "Договір", що містить специфікацію товару, даних Умовах, а також будь-яких додатках до них. На виконання Загальних умов закупівель зерна та на їх виконання сторони укладали окремі договори купівлі-продажу, відповідно до стандартних форм програми SAP.

Так, 20.07.2020 позивач та СТОВ "Припруття" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 223,791 тонн +1-5%. Ріпак поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка ріпаку підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями СТОВ "Припруття" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №1 від 21.07.2020 року загальною вартістю 2 927 858 грн, в т.ч. ПДВ - 487 976,30 грн, яка включена позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 487 976,28 грн та відображена у додатку 5 до декларації.

22.07.2020 року позивач та ВСК "Зоря" уклали договір купівлі-продажу № пшениці м`якої 3-го класу на загальний об`єм 200 тонн +1-5%. Пшениця поставлена на умовах СРТ на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка підтверджується належними доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями ВСК "Зоря" склало та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні загальною вартістю 1 069 436,16 грн., в т.ч. ПДВ - 213 887,23 грн., які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 213 887,23 грн. та відображені у додатку 5 до декларації, в тому числі: податкову накладну №1 від 22.07.2020 року на 54,82 тонн пшениці загальною вартістю 318 449,16 грн., в т.ч. ПДВ - 53 074,86 грн., та податкову накладну №2 від 23.07.2020 року на 166,1 тонн пшениці загальною вартістю 964 874,23 грн., в т.ч. ПДВ - 160 812,37 грн.

30.07.2020 року позивач та ФГ "ЄДК" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 300 тонн +1-5%. Ріпак поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі "Агротехніка") та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

20.08.2020 позивач та ФГ "ЄДК" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 177,43 тонн +1-5%. Ріпак поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі "Агротехніка") та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка за даним договором підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

05.08.2020 року позивач та ФГ "Бауер Плюс" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 13 тонн +1-5%. Ріпак поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі "Агротехніка") та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної.

Також, 05.08.2020 року позивач та ФГ "Бауер Плюс" уклали договір купівлі-продажу № ячменю 3-го класу на загальний об`єм 280 тонн +1-5%.

Крім того, 26.06.2020 року між позивачем та ФГ "Бауер Плюс" був укладений договір купівлі-продажу майбутнього врожаю ріпака №. Відповідно до даного договору, ФГ "Бауер Плюс" зобов`язалося поставити позивачу 120 тонн +1-5% ріпаку врожаю 2020 року на одному із чотирьох зернових складів, зазначених у пункті 3.1. договору чи на умовах DAP (три зернові склади), чи на умовах EXW на ТОВ "Волинь-зерно-продукт".

Поставка за вказаними договорами підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

За вищевказаними операціями ФГ "Бауер Плюс" склало та зареєстровуло в ЄРПН податкові накладні №4 від 31.07.2020 року, №1 від 06.08.2020 року, №2 від 06.08.2020 року на загальну суму ПДВ 358 617,09 грн, які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 358 617,09 грн та відображені у додатку 5 до декларації.

Окрім того, як встановолено судом, ТзОВ "Суффле Агро Україна" та ФГ "Агрофірма "Базис" уклали ряд договорів купівлі-продажу ріпаку 1-го класу на загальний об`єм по 150 тонн +1-5%, а саме: № від 27.07.2020 року, № від 03.08.2020 року, № від 05.08.2020 року. Ріпак був поставлений на умовах СРТ (тобто шляхом доставки до місця призначення) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка ріпаку по вказаних договорах підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями ФГ "Агрофірма "Базис" склала та зареєструвала в липні-серпні 2020 року в ЄРПН податкові накладні №16 від 29.07.2020 року, №20 від 31.07.2020, №8 від 03.08.2020, №9 від 04.08.2020, №10 від 06.08.2020 на загальну суму ПДВ 891 566,77 грн, які позивач включив до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 891 566,77 грн. та відобразив у додатку 5 до декларації.

21.07.2020 року ТзОВ "Суффле Агро Україна" та СФГ "Воля" уклали договір купівлі-продажу № пшениці м`якої 3-го класу на загальний об`єм 314,909 тонн +/-5%. Пшениця була поставлена шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі та оплачена на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями СФГ "Воля" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №2 від 23.07.2020 року загальною вартістю 1 794 981,30 грн., в т.ч. ПДВ - 299 163,55 грн, яка включена позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 299 163,55 грн. та відображена у додатку 5 до декларації.

28.07.2020 ТзОВ "Суффле Агро Україна" та СТОВ "Білинське" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 280 тонн +/-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі "Агротехніка") та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка за даним договором підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

03.08.2020 року ТзОВ "Суффле Агро Україна" та СТОВ "Білинське", в особі генерального директора Гадзовського Геннадія Леонардовича , уклали договір купівлі-продажу № майбутнього врожаю пшениці 3 клас, відповідно до умов якого позивач зобов`язався купити, а СТОВ "Білинське" - продати 250 тонн +/- 3% пшениці на умовах DAP чи EXW (ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів"). Фактично організацією транспортування пшениці на адресу позивача із пунктом доставки (ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів") займалося СТОВ "Білинське". За вищевказаним договором СТОВ "Білинське" здійснило поставку пшениці, яка була прийнята ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів", відкоригована по заліковій вазі.

Поставка за даним договором підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями СТОВ "Білинське" склало та зареєструвало в серпні 2020 року в ЄРПН податкові накладні №31 від 25.08.2020, №30 від 12.08.2020, №29 від 04.08.2020, №28 від 03.08.2020 на загальну суму ПДВ 773 469,72 грн, які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 773 469,72 грн, та відображені у додатку 5 до декларації.

03.08.2020 року ТзОВ "Суффле Агро Україна" та СТОВ "Васюти" уклали договір купівлі-продажу № майбутнього врожаю пшениці 3 клас, відповідно до якого СТОВ "Васюти" зобов`язалося продати/поставити, а позивач купити 800 тонн +/-3 % пшениці врожаю 2020 року на умовах DAP чи EXW (ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів"). Організацією транспортування пшениці на адресу позивача із пунктом доставки (ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів") займалося СТОВ "Васюти". За вищевказаним договором СТОВ "Васюти" здійснило поставку пшениці, яка була прийнята ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів", відкоригована по заліковій вазі.

Поставка пшениці по вказаному договору підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

За вищевказаними операціями СТОВ "Васюти" склало та зареєструвало в серпні 2020 року в ЄРПН податкові накладні №38 від 25.08.2020, №34 від 07.08.2020, №33 від 06.08.2020, №32 від 05.08.2020, №31 від 04.08.2020, №30 від 03.08.2020, які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 679 491,13 грн. та відображені у додатку 5 до декларації.

ТзОВ "Суффле Агро Україна" та ПП "Юг-Сервіс" уклали наступні договори купівлі-продажу: № від 10.07.2020 року на поставку 500 +/-5% тонн пшениці 3 класу; № від 10.07.2020 року на поставку 100 +1-5% тонн пшениці 4 класу. У липні 2020 року ПП "Юг-Сервіс" здійснило поставку на адресу ТОВ "Суффле Агро Україна" всього 812,760 тонн зерна: 133,460 тонн пшениці 3-го класу, та 53,700 тонн пшениці 4-го класу.

Поставки були здійснені за наступними видатковими накладними: № від 17.07.2020 року, № від 18.07.2020 року, № від 18.07.2020 року, № від 19.07.2020 року, № від 21.07.2020 року.

Поставки зернових були здійснені на виконання ТзОВ "Суффле Агро Україна" експортних контрактів із SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SA (СІЕРАНС ГЛОБАЛ МЕРЧАНТС СА), резидентом Швейцарії.

На виконання вищезазначених експортних контрактів ТзОВ "Суффле Агро Україна" уклало договори поставок, в тому числі із ПП "Юг-Сервіс", яке власними силами організувало доставку зерна безпосередньо у зазначені портові термінали на умовах СРТ згідно з Інкотермс 2010. Поставка здійснена відповідно до видаткових накладних, товарно-транспортних накладних. При цьому, поставка зерна покупцю - SIERENTZ GLOBAL MERCHANTS SA - в порту була оформлена актами приймання передачі права власності на товар: №1807-1 від 18.07.2020 року, №1807-2 від 18.07.2020 року, №1907 від 19.07.2020 року, №2107 від 21.07.2020 року.

За вказаними операціями ПП "Юг-Сервіс" склало та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні за липень на загальну суму 1 121 561,00 грн, в тому числі ПДВ - 186 926,90 грн. Дана сума ПДВ за податковими накладними була включена ТзОВ "Суффле Агро Україна" до податкового кредиту за серпень в розмірі 186 926,90 грн та відображена у додатку 5 до декларації.

ТзОВ "Суффле Агро Україна" та ФГ "КРИНИЧКИ АГРОРЕСУРС" уклали ряд договорів, а саме: договір купівлі-продажу № від 28.07.2020 року ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 483,420 тонн +/-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі ТОВ "Заготзерно-Новогупалівка" (шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної;

договір купівлі-продажу № від 12.08.2020 року ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 83 тонни +/-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі ТОВ "Привільнянське хлібозаготівельне підприємство" (шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної;

договір купівлі-продажу № від 13.08.2020 року ячменю 3-го класу на загальний об`єм 280,000 тонн +1-5%. Ячмінь був поставлений на умовах EXW на зерновому складі ТОВ "Заготзерно-Новогупалівка" (шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної.

Поставка товару по вказаних договорах підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

За вищевказаними операціями ФГ "КРИНИЧКИ АГРОРЕСУРС" склало та зареєструвало в липні-серпні 2020 року в ЄРПН податкові накладні №1 від 29.07.2020, №1 від 12.08.2020, №2 від 14.08.2020 на загальну суму ПДВ 1 455 710,39 грн., які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на суму ПДВ - 1 455 710,39 грн. та відображені у додатку 5 до декларації.

28.07.2020 року ТзОВ "Суффле Агро Україна" та ТОВ "Агро поступ плюс" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 200 тонн +1-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі (тобто шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

За вищевказаною операцією ТзОВ "Агро поступ плюс" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №1 від 28.07.2020 року на загальну суму ПДВ 425 122,59 грн., яка включена позивачем до декларації за серпень 2020 року на всю суму ПДВ та відображена у додатку 5 до декларації.

ТОВ "Суффле Агро Україна" та ФГ "Добробут-Агро" уклали ряд договорів, зокрема, договір купівлі-продажу № від 20.07.2020 року ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 324,420 тонн +/-5%, та договір купівлі-продажу № від 20.07.2020 року ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 427,840 тонн +/-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі (шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20% після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка ріпаку по вказаних договорах підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаними операціями ФГ "Добробут- Агро" склало та зареєструвало в ЄРПН податкові накладні №22 від 20.07.2020 року та №23 від 27.07.2020 року, а також коригування, на загальну суму ПДВ 1611 412,48 грн., які включені позивачем до декларації за серпень 2020 року на всю суму ПДВ та відображені у додатку 5 до декларації.

12.08.2020 року ТзОВ "Суффле Агро Україна" та ТОВ "ВСП АФ Промінь" уклали договір купівлі-продажу № ріпаку 1-го класу на загальний об`єм 110,0 тонн +/-5%. Ріпак був поставлений на умовах EXW на зерновому складі (шляхом переоформлення зерна на зерновому елеваторі) та оплачений на умовах: 80% після поставки та решта 20 % після реєстрації продавцем податкової накладної. Поставка підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи..

За вищевказаною операцією ТОВ "ВСП АФ Промінь" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №1 від 12.08.2020 року на загальну суму ПДВ 234 405,34 грн., яка включена позивачем до декларації за серпень 2020 року на всю суму ПДВ та відображені у додатку 5 до декларації.

04 березня 2020 року ТОВ "Суффле Агро Україна" та СТОВ "Маяк" уклали договір купівлі-продажу майбутнього врожаю пшениці 3 клас №, відповідно до умов якого СТОВ "Маяк" зобов`язалося продати (поставити), а позивач - купити пшеницю. Пунктом 1.2. договору передбачено об`єм поставки у заліковій вазі 1 850 тонн. Під заліковою вагою/кількістю сторони розуміють залікову вагу товару, доведеного до якісних характеристик, що передбачені в договорі (п. 2.1.). Відповідно до пункту 3.1 договору, поставка товару здійснюється на умовах СРТ у відповідності до Інкотермс 2010/2020. Місцем поставки є будь-який із портових терміналів в наступних портах: Одеському, Південному, Чорноморську. Строк поставки товару передбачено п. 3.3. договору: продавець зобов`язується здійснити поставку всього об`єму товару у строк до 01 серпня 2020 року. Поставка підтверджується наявними у справі доказами, копії яких наявні в матеріалах справи.

За вищевказаною операцією ТОВ "Маяк" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №1 від 18.08.2020 року на загальну суму ПДВ 394 174,42 грн., яка включена позивачем до декларації за серпень 2020 року на всю суму ПДВ та відображені у додатку 5 до декларації.

ТзОВ "Суффле Агро Україна" сформувало податковий кредит після реєстрації податкових накладних в порядку визначеному Податковим кодексом України.

Відповідач, обгрунтовуючи власні доводи, відзначає про нереальність вищевказаних операцій та дефектність документів, а також ймовірне порушення податкового законодавства з боку продавців, щодо господарських операцій ТзОВ "Суффле Агро Україна" із закупівлі зерна у контрагентів

Оцінюючи вказані доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено в ході розгляду справи, що між позивачем (покупцем) та контрагентами (продавцями) були укладені договори купівлі зерна. Пунктом 3.3. цих договорів було передбачено, що продавець зобов`язується передати покупцю оригінали (якщо не буде зазначено іншого) наступних документів на товар: рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, товарної (видаткової) накладної, податкової накладної, посвідчення якості лабораторії зернового складу (якщо базис поставки зерновий склад), складську квитанцію на ім`я покупця (якщо базис поставки зерновий склад), акту приймання-передачі товару, підписаного зерновим складом та продавцем - для підпису покупцем (якщо базис поставки зерновий склад).

Також, згідно з п.3.3 Загальних умов закупівлі зерна, посвідчення якості та акти приймання-передачі товару передаються покупцю (ТОВ "Суффле Агро Україна") у разі доставки товару на умовах EWX (Зерновий склад).

Водночас, згідно з наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу доставка товару здійснювалась також і на умовах СРТ, тому положення п. 3.3 Загальних умов закупівлі зерна в частині обов`язку надати позивачу посвідчення якості та актів приймання-передачі товару не поширюються на спірні господарські операції.

Також, колегія суддів зазначає, що ТТН є документом, обов`язковим для учасників транспортного процесу: вантажовідправника, перевізника та вантажоодержувача, однак, ТОВ "Суффле Агро Україна" не у всіх випадках є учасником транспортного процесу, оскільки транспортування зерна вказаними постачальниками організовувалося ними самими безпосередньо на зерновий термінал, а тому посилання відповідача на відсутність оригіналів ТТН є безпідставним.

З матеріалів справи судом встановлено, що транспортування зерна організовувалося та здійснювалося контрагентами позивача.

Отже, оскільки позивач не був замовником перевезень, а тому у нього відсутні оригінали товарно-транспортних накладних.

В той же час реквізити ТТН на перевезення зазначалися у видаткових накладних як із контрагентами, так із покупцями, і при цьому відповідач не спростовує їх доказове значення, тому доводи апеляційної скарги про відсутність ТТН не спростовують фактичного вчинення господарської операції.

При цьому, поставка зерна покупцю в порту була оформлена актами приймання-передачі права власності на товар.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем надано усі необхідні первинні та інші документи, які супроводжують господарські операції між позивачем та контрагентами. Надані позивачем до перевірки й до суду первинні та інші документи повною мірою підтверджують виконання правочинів з контрагентами.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Жодних належних та допустимих доказів щодо повної та всебічної перевірки контрагентів позивача контролюючим органом не надано, а посилання в акті перевірки виключно на дані інформаційних систем не може бути підставою для таких висновків. Відповідачем не надано суду доказів проведення зустрічних звірок контрагента позивача чи актів перевірок (планових, позапланових).

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови відсутності фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Разом з тим, в ході розгляду справи відповідач, як суб`єкт на якого покладено обов`язок доведення правомірності прийняття свого рішення, не зазначив жодних обґрунтованих доводів, що давали б підстави вважати про наявність замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників з метою отримання незаконної податкової вигоди.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 10 червня 2020 року у справі №560/291/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд), а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в п.38 рішення у справі "Інтерсплав проти України" (заява № 803/02) Суд зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

В п. 23 рішення у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії" (заява №6689/03) Суд вказав, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при ухваленні оскаржуваних податкових повідомлень-рішеннь відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень Офісу великих платників податків ДПС форми "В1" від 23.12.2020 року № 00/323/5210 та форми "В4" від 23.12.2020 року № 00/322/5210 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 березня 2022 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.