Справа № 420/20494/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юна-2019» (; адреса: вул. Саксаганського, 2А, м. Одеса, 65035) до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (; адреса: вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юна-2019» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у якій представник позивача просить суд скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №055/21/354-вих від 18.10.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ТОВ «ЮНА-2019» у розмірі 23790 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.10.2021 року об 11:21:09 справа №420/20494/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст.262 КАС України.

В обґрунтування вимог позову представник позивача вказує, що за результатом проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності встановлено порушення таких норм в частині проведення підготовчих робіт без отримання відповідного дозволу. Як наслідок, після процедури розгляду справи було прийнято спірну постанову, якою застосовано до позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 23790 грн. Позивач із вказаним не погоджується, вважає спірну постанову протиправною та вимагає її скасувати, оскільки:

по-перше, позивач у розумінні чинного законодавства не є замовником будівництва та не проводить будівельну діяльність, як і відсутній намір проводити таку діяльність у майбутньому. З огляду на це, застосування відповідальності у спірних правовідносинах до позивача неможливо.

по-друге, проведення робіт щодо видалення зелених насаджень на належній на праві приватної власності позивачу земельній ділянці, як і розміщення об`єктів без влаштування фундаменту є роботами, які не потребують отримання жодних дозвільних документів.

10.12.2021 року за вх.№ЕП/35721/21 від представник відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень щодо заявлених позовних вимог. Так, вказано, що під час проведення перевірки фактично встановлено, що позивачем почато проведення підготовчих робіт, а саме: частково знесено існуючу двоповерхову будівлю, видалені зелені насадження, порушено елементи благоустрою в межах земельної ділянки, розміщені тимчасові виробничі та побутові споруди (вагончики), складовані будівельні матеріали. При цьому, вказані роботи проведені без отримання відповідного дозволу, на підставі чого спірна постанова і винесена.

В силу приписів статті 262 КАС України справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління від 29.09.2021 № 01-13/399ДАБК, факту виявлення самочинного будівництва (доповідна записка від 29.09.2021 вх.№ 01-8/410-и/в), посадовою особою Управління проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А.

На підставі акту приймання-передачі вкладу до статутного капіталу № 1544, 1545, засвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ладіною Л.С. від 19.04.021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНА-2019» прийняло до статутного капіталу ТОВ «ЮНА-2019» земельну ділянку, площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009 та будівлі і споруди, загальною площею 345,9 кв.м, житловою площею 178,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А.

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 22.07.2021 року, державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенко А.А. здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ «ЮНА-2019» на земельну ділянку, загальною площею 0,031га, кадастровий номер::43:007:0023, на земельну ділянку загальною площею 0,0298 га, кадастровий номер: 511016900:43:007:0024, на земельну ділянку загальною площею 0,0302га, кадастровий номер: :43:007:0025, на земельну ділянку загальною площею 0,0316га, кадастровий номер: :43:007:0026, на земельну ділянку загальною площею 0,0303га, кадастровий номер: :43:007:0027, на земельну ділянку загальною площею 0,0328га, кадастровий номер: :43:007:0028, на земельну ділянку загальною площею 0,0316га, кадастровий номер: 510136900:43:007:0029, на земельну ділянку загальною площею 0,0334га, кадастровий номер: 510136900:43:007:0030, на земельну ділянку загальною площею 0,0336га, кадастровий номер: :43:007:0031, на земельну ділянку загальною площею 0,0353га, кадастровий номер: :43:007:0032, на земельну ділянку загальною площею 0.0334га, кадастровий номер: :43:007:0033, на земельну ділянку загальною площею 0,0326га, кадастровий номер: :43:007:0034, на земельну ділянку загальною площею 0,0334га, кадастровий номер: :43:007:0035, на земельну ділянку загальною площею 0,0343га, кадастровий номер: :43:007:0036, на земельну ділянку загальною площею 0,0354га, кадастровий номер: :43:007:0037, на земельну ділянку загальною площею 0,35га, кадастровий номер: :43:007:0038, на підставі рішення учасника № 07/06, виданого ТОВ «ЮНА-2019» від 07.06.2021 року, які розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А.

В ході перевірки за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А встановлено, що замовником будівництва ТОВ «ЮНА-2019» розпочато виконання підготовчих робіт, а саме: частково знесено існуючу двоповерхову будівлю, видаленні зелені насадження, порушено елементи благоустрою в межах земельної ділянки, розміщені тимчасові виробничі та побутові споруди (вагончики), складовані будівельні матеріали без подання до Управління повідомлення про початок виконання підготовчих робіт.

За результатами проведеної перевірки, як стверджує відповідач, встановлено, що ТОВ «ЮНА-2019» розпочато виконання підготовчих робіт за адресою: м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А, без отримання права на виконання таких робіт, що є порушенням ч. 1 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року.

За результатами проведення позапланової перевірки Управлінням складено:

Акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 04.10.2021 № 000702;

Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.10.2021;

Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.10.2021 №343/21.

В подальшому, за результатом розгляду справи про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанову № 055/21/354-вих від 18.10.2021, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Не погоджуючись із вказаною постановою, Товариство звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження Управління ДАБК Одеської міської ради у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «;Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію (частина четверта статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з положеннями пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 підставами для проведення позапланової перевірки, крім іншого, є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Пунктами 16-22 Порядку № 553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

З урахуванням вказаних норм відповідачем проведено перевірку та прийнято спірну Постанову.

Згідно п.1 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення:

1) виконання підготовчих робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За позицією позивача, дія вказаної норми не розповсюджується на нього, оскільки він не є ані виконавцем, ані замовником будь-яких будівельних робіт, з приводу чого суд наголошує на такому.

Суб`єктами містобудування для цілей державного архітектурно-будівельного контролю слід визнавати й власників земельних ділянок. Це випливає також з того, що власність не тільки надає переваги власнику, а й покладає на нього низку обов`язків перед суспільством та державою. Поняття «власність зобов`язує» пов`язане з принципом поєднання інтересів власника та інших осіб, обов`язком використовувати власність у своїх інтересах з неухильним обов`язком поважати інтереси всього суспільства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/2966/16, від 15.11.2019 у справі №826/198/16, від 26.02.2020 у справі №826/13788/15.

У цьому контексті слід звернути увагу й на висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №820/2169/17, від 18.04.2018 у справі №804/1845/16, згідно з якими, відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності несуть особи, які є суб`єктами містобудування та здійснюють господарську діяльність, пов`язану з містобудуванням, будівництвом.

Тож, якщо особа, визначена органом державного архітектурно-будівельного контролю як суб`єкт містобудівної діяльності, не є власником об`єкта будівництва, що перевіряється, й не веде на цьому об`єкті господарської діяльності, пов`язаної з містобудуванням, будівництвом, то притягнення такого суб`єкта до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправним. На цьому наголошено у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №0870/7854/12(СН/808/48/15).

При цьому, оскільки на кожному об`єкті будівництва можуть знаходитися (виконувати роботи) суб`єкти містобудування, перелічені у пункті 1 Порядку №533, зокрема, замовники будівництва, підрядні організації, то й при проведенні перевірки об`єкта будівництва можуть бути виявлені порушення зі сторони одного або декількох суб`єктів містобудування. Отже, припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, як випливає з положень пункту 18 Порядку №533, а також протокол повинні складатись відносно кожного конкретного суб`єкта містобудування.

За таких обставин суд вважає, що власник земельної ділянки, на якій проводяться підготовчі або будівельні роботи, може бути суб`єктом відповідальності в розумінні п.1 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а тому доводи позивача в цій частині вважає необґрунтованими.

Поряд із цим, суд звертає увагу на характер встановлених обставин, викладених у акті перевірки, які відповідач кваліфікував та оцінив як проведення підготовчих робіт.

Як вбачається із акту перевірки, перевіряючими встановлено, що замовником будівництва ТОВ «ЮНА-2019» розпочато виконання підготовчих робіт, а саме: частково знесено існуючу двоповерхову будівлю, видалені зелені насадження, порушено елементи благоустрою в межах земельної ділянки, розміщені тимчасові виробничі та побутові споруди (вагончики), складовані будівельні матеріали без подання до Управління повідомлення про початок виконання підготовчих робіт.

При цьому, перевіряючі у якості підтвердження посилаються на наявну фотофіксацію.

Дослідивши ці докази, суд звертає увагу, що на них зображено статичний об`єкт, стосовно якого не проводяться будь які зміни як то реконструкція, знесення, зведення тощо. Більше того, розміщення на території земельної ділянки будівельних матеріалів, у даному випадку бетонних блоків та піску, не вказує на обов`язкове проведення або намір проведення будівельних робіт. Фіксація проведення будь-яких робіт на території ділянки відсутня, відповідні докази не надані.

Суд також звертає увагу, що не всі будівельні роботи, які проводяться на земельній ділянці, мають бути опосередковані отриманням дозвільного документу. Так, згідно з п.6, 8 Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року, встановлено відповідний перелік робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, а саме:

зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків;

знесення і демонтаж будівель та споруд без подальшого будівництва, які не є підготовчими роботами, та без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд.

За наявними матеріалами судом встановлено, що встановлення «вагончиків» не вимагає отримання дозвільного документу, а метою його встановлення не обов`язково має бути підготовка до майбутнього будівництва.

Сам по собі «намір провадження будівництва», на переконання суду, є обставиною, яку важко довести або спростувати, натомість в контексті вирішення питання про накладення на особу адміністративного штрафу для його встановлення мають бути оцінені певні об`єктивні обставини. Суд акцентує увагу, що в рамках розгляду даної справи та з наявних матеріалів перевірки не можна достовірно стверджувати про проведення підготовчих робіт з наміром подальшого будівництва.

За таких фактичних обставин суд вважає недоведеною позицію відповідача про те, що Товариством допущено протиправне виконання підготовчих робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, з огляду на що спірна постанова є необґрунтованою. При цьому, доводи позивача про особливості суб`єкта юридичної відповідальності, хоча і оцінені судом як необґрунтовані, не виключають факту необґрунтованості дій з боку суб`єкта владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, саме по собі скасування акту є неможливим без його оцінки як протиправного. Поряд із цим, судом встановлено, що спірна постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тобто є необґрунтованою, з огляду на що суд дійшов висновку про визнання її протиправною та скасування.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "РуїзТоріха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Наведеним обґрунтуванням суду надана оцінка аргументам сторін, що є суттєвими для вирішення справи, а відповідач не довів суду законність постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивачем сплачено 2270 грн. судового збору (а.с.6).

Суд дійшов висновку про стягнення з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юна-2019» () судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. згідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юна-2019» (; адреса: вул. Саксаганського, 2А, м. Одеса, 65035) до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (; адреса: вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) про скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №055/21/354-вих від 18.10.2021 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ТОВ «ЮНА-2019» у розмірі 23790 грн.

Стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юна-2019» () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян