Справа № 160/13906/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/13906/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в адміністративній справі №160/13906/21 (головуючий суддя першої інстанції Луніна О.С.) за Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.08.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з липня 2019 року по червень 2021 року за Списком №1 в розмірі 151923,49 грн..

В обгрунтування позову зазначено, що згідно Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до ПФУ від 19.12.2003 року, затвердженої постановою Правління ПФУ №21-1, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену суму пенсійних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Проте, відповідач в порушення ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з липня 2019 року по червень 2021 року за Списком № 1 в розмірі 151923,49 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позові.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, встановила наступне.

Відповідач - Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» () зареєстровано за адресою: вул. Віталія Матусевича, буд.11, м. Кривий Ріг, 50027. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як платник страхових внесків.

За обліковими даними Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за липень 2019 року по червень 2021 року за Списком №1 в розмірі 151923,49 грн., виникла відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв`язку із наявною заборгованістю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ (далі по тексту - Закон №1058) підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому пунктом 6.1 Інструкції.

Підпунктом 6.4 пункту 6 Інструкції встановлено, що розмір відшкодування на поточний рік, визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно де частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із пунктом 6.8 пункту 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числі вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміні місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З аналізу вказаних норм вбачається, що витрати на виплату та доставку пенсій покриваються підприємствами та організаціями, у яких працювали певні працівники, підставою для відшкодування таких витрат є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

З матеріалів справи вбачається, що пенсіонери, по яким пенсійним органом складено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є колишніми працівниками спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка», створеного при Науково-дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ), відповідно до наказу Міністерства чорної металургії Української УРСР №185 від 13.04.1978 року, яке реорганізовано в Дослідне виробництво НДГРІ.

ДВНЗ «Криворізький національний університет» утворений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року №280 «Деякі питання реорганізації вищих навчальних закладів та наукових установ», наказів Міністерства освіти і науки України №501 від 30.05.2011 року та №576 від 14.06.2011 року, указу Президента України №599/2011 від 25.05.2011 року, відповідно до яких до його складу увійшли Криворізький технічний університет, Криворізький державний педагогічний університет, Криворізький економічний університет ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім.В.Гетьмана», Криворізький металургійний факультет Національної металургійної академії України, Державне підприємство «Науково-дослідний інститут безпеки праці та екології в гірничорудній та металургійній промисловості».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 року №280 указом Президента України від 24.05.2011 року №599/2011 Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» реорганізовано (приєднано) до Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет».

До приєднання до ДВНЗ «Криворізький національний університет» Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» було окремою юридичною особою, до якого входило Дослідне виробництво.

Спеціалізоване управління «Спецмонтажшахтопроходка» створено при Науково- дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ), на базі якого створено підприємство Дослідне виробництво (наказ Міністерства чорної металургії УРСР № 241 від 06 липня 1987 року).

Відповідно до Статуту спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка» при Науково - дослідному гірничорудному інституті (НДГРІ) № 543, затвердженого заступником Міністра чорної металургії Української PCP від 05.06.1978 року, управління створено при Науково - дослідному гірничорудному інституті та безпосередньо підпорядковане йому (п. 1.1). Управління є самостійною господарською організацією, яка діє на засадах госпрозрахунку в межах завдань НДГРІ та користується правами юридичної особи (п. 1.3).

Згідно із наказом Міністерства чорної металургії Української PCP від 06.07.1987 року №241 «Про розширення функцій головного науково - дослідного інституту» при НДГРІ на базі Спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка» та експериментально виробничих майстерень НДГРІ створено Дослідне виробництво на правах шахти з самостійним балансом.

Відповідно до п.1.4 Статуту Дослідного виробництва НДГРІ, затвердженого генеральним директором Державного виробничого об`єднання «Южруда» від 1989 року, в своїй діяльності підприємство керується «Положенням про дослідне (експериментальне) підприємство, в тому числі що входить до складу виробничого, науково-виробничого об`єднання, науково-дослідної, конструкторської, проектно-конструкторської організації». Дослідне господарство являється самостійним підприємством при НДГРІ (п. 1.2).

Відповідно до наказу НДГРІ №139 від 24.12.1996 року структурний підрозділ «Дослідне виробництво НДГРІ» ліквідовано та з 01.01.1997 року введено в штатний розклад та штатну розстановку НДГРІ - допоміжний підрозділ «Дослідне виробництво» по обслуговуванню науково - дослідні роботи.

Відповідно до норм ст.37, 38 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час ліквідації державного підприємства «Науково-дослідний гірничорудний інститут» визначено, що юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Припинення державних організацій, що є юридичними особами, проводиться тим органом, за рішенням якого вони утворюються.

Судом першої інстанції встановлено, що архівні документи як спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка», так і Дослідного виробництва знаходились на зберіганні в НДГРІ, який в 2005 році змінив назву на державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» (наказ міністра промислової політики України №381 від 12 жовтня 2005 року).

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про те, що у процесі ліквідації дослідного виробництва НДГРІ (колишнє спеціалізоване управління «Спецмонтажшахтопроходка») визначався його правонаступник, зокрема НДГРІ (ДП «Науково-дослідний гірнорудний інститут») зі складанням відповідних документів, які свідчать про перехід до нього усього його майна, а також прав і обов`язків.

Аналогічні висновки викладені також в листі Міністерства промислової політики України №12/6-1-56 від 23.02.2010 року, де зазначено про відсутність підстав для твердження, що Державне підприємство «Науково-дослідний гірничорудний інститут» є правонаступником ліквідованих підприємств Управління «Спецмонтажшахтопроходка» при НДГРІ та Дослідного виробництва НДГРІ.

Зберігання державним підприємством «Науково-дослідний гірничорудний інститут» архівних документів дослідного виробництва НДГРІ (колишнє СУ «Спецмонтажшахтопроходка») не є підставою вважати, що інститут є його правонаступником, оскільки за приписами чинного законодавства правонаступництво визначається за іншими ознаками та підставами, а саме, повинно бути закріплено нормативно з передачею відповідних прав та обов`язків.

Вказані обставини позивачем в апеляційній скарзі не спростовані.

Таким чином, позивачем не доведений обов`язок відповідача відшкодовувати понесені пенсійним органом витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відносно колишніх працівників дослідного виробництва НДГРІ (СУ «Спецмонтажшахтопроходка»).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційних скаргах доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки дана справа судом першої інстанції визнана незначною, розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в адміністративній справі №160/13906/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в адміністративній справі №160/13906/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак