Справа № 460/1837/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 лютого 2022 року Р і в н е №460/1837/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.М. Дудар, за участю секретаря судового засідання Бляхи В.С., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Полюхович Л.В.,

розглянувши заяву відповідача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії", Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" (далі - відповідач-1), Рівненської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року у справі №460/1837/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" щодо ненадання відповіді на запит про надання інформації ОСОБА_1 від 15 січня 2021 року №15/01.21;

- зобов`язано Громадську організацію "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" надати ОСОБА_1 відповідь на запит про надання інформації від 15 січня 2021 року №15/01.21.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, рішення суду від 26 липня 2021 року у справі №460/1837/21 набрало законної сили 30 листопада 2021 року.

23 грудня 2021 року судом видано виконавчий лист у справі, стягувачем за яким є ОСОБА_1 , а боржником - Громадська організація "Спортивний клуб "Олімпійські Надії".

11 лютого 2022 року від Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник відповідача-1 (боржника) підтримала подану заяву та суду пояснила, що рішення суду наразі добровільно виконано: на запит позивача від 15 січня 2021 року №15/01.21 цінним листом з описом вкладення направлено відповідь. Отже, є потреба у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Позивач (стягувач) заперечив проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання. Вказав, що фактично рішення суду не виконано, відповідь на запит ним не отримано, оскільки для цього в органі поштового зв`язку позивач зобов`язаний був сплатити кошти - приблизно 80,00грн.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заслухавши учасників судового процесу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є, зокрема, Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з ч.1 ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У силу приписів ч.3 ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України та п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII виконавчий лист є виконавчим документом.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України та Закону №1404-VIII вказує на те, що добровільним є виконання рішення суду, здійснене до відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, виданого судом (зокрема, виконавчого листа).

Судом встановлено, що 18.01.2022 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68173920 з примусового виконання виконавчого листа №460/1837/21, виданого 10.01.2022 Рівненським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" надати ОСОБА_1 відповідь на запит про надання інформації від 15.01.2021 №15/01.21 (а.с.210).

01.02.2022 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №68173920 у зв`язку із виконанням боржником виконавчого документа до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.225).

Відповідно до ч.2 ст.374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обґрунтовуючи добровільність виконання рішення суду, відповідач-1 посилається на лист від 03.12.2021 №12, яким ОСОБА_1 надано відповідь на запит від 15.01.2021 №15/01-21 (а.с.224).

Судом встановлено, що зазначена відповідь Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" від 03.12.2021 №12 містить інформацію, зажадану ОСОБА_1 у запиті від 15.01.2021 №15/01-21.

Поряд з цим, відповідь від 03.12.2021 №12 була надіслана відповідачем-1 (боржником) ОСОБА_1 поштовим відправленням з оголошеною цінністю "Укрпошта Експрес". Зазначене поштове відправлення за інформацією органу поштового зв`язку було повернуто відправнику у зв`язку з відмовою адресата від отримання (а.а.с.226-227).

Позивач, заперечуючи проти задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підтверджує відмову від отримання поштового відправлення відповідача у зв`язку з необхідністю сплати коштів.

Відповідно до п.1.6 Порядку пересилання відправлень "Укрпошта Експрес", плату за пересилання відправлень Експрес, а також плату за пересилання переказу післяплати, у разі наявності такої, може здійснювати як відправник, так і одержувач

Згідно з п.10.5 зазначеного Порядку, відправлення Експрес з оплатою плати за пересилання відправлення одержувачем вручається одержувачу після внесення визначеної суми плати за пересилання відправлення.

Відповідач-1 у заяві та його представник у судовому засіданні не заперечили факту надіслання поштового відправлення ОСОБА_1 з оплатою плати за пересилання відправлення одержувачем.

Поряд з цим, суд зазначає, що рішенням від 26 липня 2021 року зобов`язано відповідача-1 надати позивачу відповідь на запит про надання інформації від 15 січня 2021 року №15/01.21.

Зазначене рішення обґрунтоване, зокрема, нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VІ), який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Приписами ст.20 Закону №2939-VІ встановлено обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію.

Статтею 21 Закону №2939-VІ передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно.

Таким чином, зобов`язавши ОСОБА_1 заплатити за пересилання відправлення із відповіддю на запит на публічну інформацію, відповідач-1 поклав на позивача додатковий тягар, не передбачений Законом №2939-VІ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно відмовився від отримання поштового відправлення, а відповідач-1 фактично не надав позивачу відповіді на запит, рішення суду - не виконав.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

Зокрема, у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" ("Hornsby v. Greece", заява № 18357/91), суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N209, с.20, п.59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v.United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, N18, с.16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

У силу вимог ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Таким чином, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження і реалізації позивачем його гарантованого Конвенцією "права на суд".

У сукупності викладеного, враховуючи недоведеність виконання рішення від 26 липня 2021 року, суд у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовляє.

Керуючись статтями 248, 295, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Громадської організації "Спортивний клуб "Олімпійські Надії" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 10 січня 2022 року у справі №460/1837/21.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу у зв`язку з відпусткою судді складено 09 березня 2022 року.

Суддя О.М. Дудар