Справа № 240/15059/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15059/21

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

09 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малинської міської ради Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малинської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовом до Малинської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 грудня 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням Малинської міської ради від 28 травня 2021 року № 303 припинено юридичну особу " Морозівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області" шляхом ліквідації.

Як зазначено в даному рішенні його прийняття зумовлено необхідністю належної організації надання освітніх послуг та оптимізації мережі навчальних закладів, матеріально-технічних та кадрових ресурсів, враховуючи демографічну ситуацію на території села Морозівка та у відповідності до вимог п.30 ч.1 ст.26 і ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.25 Закону України "Про освіту", ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту".

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду для його скасування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не дотримався встановленого законом порядку припинення діяльності вищевказаного освітнього закладу, оскільки ним не дотримано обов`язкової процедури його прийняття, та як наслідок, порушення приписів ст.32 Закону №463- ІX.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, однією з підстав для скасування спірного рішення є те, що у Малинської міської ради Житомирської області були відсутні повноваження на прийняття рішення про припинення юридичної особи "Морозівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області" шляхом її ліквідації.

З приводу надання оцінку вказаним обставинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, а саме щодо безпідставності вищенаведених доводів, з огляду на наступне.

Приписами п.30 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997р. N 280/97-ВР (надалі - Закон N 280/97-ВР) реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Більш того, установлено, що норми і положення абзацу другого пункту тридцятого частини першої статті 26 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно із Законом України від 08.07.2010 р. N 2456-VI, враховуючи зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 р. N 79-VIII).

Аналогічно, за змістом вимог частини другої статті 25 Закону України "Про освіту" від 5 вересня 2017 року N 2145-VIII (надалі - Закон N 2145-VIII) Відповідач як засновник закладу освіти вправі приймати рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію, зміну типу закладу освіти.

Суд також враховує, що відповідно до положень ст.32 Закону України "Про повну загальну середню освіту" від 16 січня 2020 року N 463-IX (надалі - Закон N 463-IX) рішення про утворення комунальних початкових шкіл, гімназій як окремих юридичних осіб, їх реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) приймають міські, сільські, селищні ради.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що рішення про ліквідацію та реорганізацію навчального закладу комунальної форми власності приймає місцева (сільська, селищна, міська) рада, у віданні якої перебуває відповідний навчальний заклад.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що рішення про припинення юридичної особи "Морозівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області" шляхом ліквідації віднесено до виключних повноважень Малинської міської ради Житомирської області.

Водночас, колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що відповідач всупереч ст. 32 Закону України " Про повну загальну середню освіту" від 16.02.2020 року не надав доказів щодо погодження проекту спірного рішення центральним органом виконавчої влади у сфері освіти та науки, з огляду на слідуюче.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про повну загальну середню освіту» спеціальна школа це заклад загальної середньої освіти для осіб з особливими освітніми потребами, зумовленими порушеннями інтелектуального розвитку, фізичними та або сенсорними порушеннями.

Як встановлено з матеріалів справи юридична особа - Морозівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області не є спеціальним закладом загальної середньої освіти, а являється звичайною школою І-ІІ ступенів.

Тобто, в даному випадку проект оскаржуваного рішення не потребує погодження центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, згідно абзацу третьої о частини другої статті 32 Закону N 463-1X.

Даючи оцінку доводам апелянта з приводу помилковості висновків суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин абз.2 ч.2 ст. 32 Закону України «Про повну загальну середню освіту», яким встановлено, що реорганізація, зміна типу, ліквідація закладу загальної середньої освіти у сільській місцевості допускається лише після громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника, оприлюднюється не менше ніж за один рік до прийняття відповідного рішення, колегія суддів вказує на слідуюче.

Так, Законом України від 15.07.2021 року №1658 ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення механізмів формування мережі ліцеїв для запровадження якісної профільної середньої освіти" внесено зміни до ст. 32 Закону N 463-ІХ, а саме, абзац другий частини другої викладено у зазначеній редакції.

Однак, Закон України від 15.07.2021 №1658-ІX набрав чинності 08.08.2021 року, тоді як оспорюване рішення №303 прийнято міською радою 28 грання 2021 року, що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин вищезазначену норму Закону, оскільки на момент прийняття рішення № 3030 вона не діяла, що свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття рішень щодо створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та органі комунальної власності відповідної територіальної громади є виключно компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Абзацом 2 п.30 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Колегія суддів критично ставиться до доводів позивача про застосування Порядку проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №996 від 03 листопада 2010 року (надалі - Порядок 996), оскільки вказані положення не можуть бути застосовані до даних правовідносин, з огляду на наступне.

Згідно п.3 Порядку 996 консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів. При цьому, згідно п.12 цього Порядку в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно- правових актів в розумінні п.18 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальним актом є акт (рішення суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та у вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Тому, оскаржуваному рішенню притаманні ознаки саме індивідуальної дії, а саме: вказане рішення регулює правовідносин конкретними суб`єктами - засновником та комунальним закладом; вказаним рішенням визначено окрему процедуру проведення ліквідації юридичної вказане рішення застосовують з метою вчинення реєстраційних дій мають разовий характер.

Крім того, варто зазначити, що на даний час чинним законодавством не встановлений порядок або спосіб громадського обговорення проекту відповідного рішення засновника щодо реорганізації, зміни типу, ліквідації закладу загальної середньої освіти у сільській місцевості.

Більше того, як встановлено судом апеляційної інстанції, до Морозівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів здійснювався виїзд депутатів та профільного заступника міського голови, на якому були присутні батьки учнів які навчаються у школі. Сторони висловили свою позицію щодо закриття школи.

З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що спірне рішення не входить до переліку актів, по яких повинні проходити в обов`язковому порядку консультації з громадськістю.

А тому, при його прийнятті не виникає відповідного обов`язку щодо необхідності проведення громадських консультацій з жителями села.

У зв`язку з чим, доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, в цій частині є також безпідставними.

На переконання колегії суддів спірне рішення не впливає на конституційне право дітей позивача на освіту. Право дітей позивача на освіту, як і інших дітей, які навчались у Морозівській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області забезпечено- діти продовжують навчання у Нововороб`ївському навчально - виховному комплексі "Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів Малинської міської ради Житомирської області.

Згідно із частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, судова колегія визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, а викладені в ній доводи такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Тому, зважаючи на вказані обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно провів аналіз діючого законодавства, яке регламентує вказані правовідносини, не надав правильного обґрунтування всім належним доказам позивача, у зв`язку з чим прийшов до невірного висновку по досліджених доказах, чим порушив норми матеріального та процесуального права.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Малинської міської ради Житомирської області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малинської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малинської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити. Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.