Справа № 260/7062/21
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2022 року м. Ужгород№ 260/7062/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі - Позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи туристично-оздоровчого комплексу "Едельвейс" та заборони експлуатації будівлі шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до повного усунення таких порушень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками позапланової перевірки туристично-оздоровчого комплексу "Едельвейс" складений акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 27 вересня 2021 року за № 331 (далі по тексту - Акт), яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі по тексту - ППБУ). Тому позивач просить застосувати до відповідача захід реагування шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до повного усунення таких порушень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Вказана ухвала про відкриття провадження була надіслана на адресу відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань сторін про розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу Управління ДСНС України у Закарпатській області від 15 грудня 2020 року № НС-245/52 працівниками головного управління ДСНС України у Закарпатській області здійснено планову перевірку будівлі туристично-оздоровчого комплексу "Едельвейс" фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з метою додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту.

За наслідками вказаної планової перевірки складений акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 27 вересня 2021 за № 331, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, а саме:

пункт 1. Будівлю не обладнано пристроями блискавкозахисту (пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 2. З`єднання, відгалудження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено за допомогою скрутки (пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 3. допускається прокладання та експлуатація (пункт 1.8 глави 1 розділу IV, ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

пункт 4. Допускається відкрите прокладання електричних проводів на відстані менше 1 метра до місць відкритого зберігання горючих матеріалів (пункт 1.12 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

пункт 5. Електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами в казаним значенням номінального струму апарату захисту (пункт 1.16 глави 1 розділу ІV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

пункт 6. приміщення котельні не обладнано системами протипожежного захисту (пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

пункт 7. не здійснюється підтримання експлуатаційної придаткності системи протипоженого захисту (пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 8. приміщення електрощитової не відділені від приміщень іншого призначення протипожежними перешкодами (пункт 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 9. не проведено вогнезахисту обробку дерев`яних конструкцій горища (пункт 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 10. перед початком опалювального сезону не здійснено перевірку котельного обладнання (опалювальних приладів) (пункт 2.1 глави 2 розділу ІV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 11.під час експлуатації печі допускається залишення її без нагляду, розміщення горючих матеріалів безпосередньо перед топковим отвором, сушіння на печі дров (пункт 2.13 глави 2 розділу ІV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт. 12. не проводиться очищення димоходів від сажі (пункт 2.5 глави 2 розділу ІV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 13. наявні плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі нее відповідають фактичному плануванню та нумерації номерів (пункт 5 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 14. у житлових номерах не вивішені на видимих місцях план евакуації на випадок пожежі та стисла пам`ятка для мешканців про правила пожежної безпеки (пункт 5.1 глави 5 розділу VІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 15. до схематичного плану евакуації не розроблена та не затверджена керівником інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей (пункт 5 глави 5 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 16. усіх громадян, котрі прибувають до готелю, не ознайомлюють з основними вимогами пожежної безпеки (під розпис) (пункт 5.1 глави 5 розділу VІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 17. черговий персонал готелю, а також мешканці готелю не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі (пункт 5.6 глави 5 розділу VІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 18. не організовано евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій (пункт 4 частини 1 статті 20 КЦЗУ).

пункт 19. територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечені в повному обсязі відповідними знаками безпеки (пункт 8 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 20. не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту (пункт 8 частини 1 статті 20 КЦЗУ).

пункт 21. на об`єкті відсутня інформація про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії (пункт 3 частини 1 статті 20 КЦЗУ);

пункт 22. не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (пункт 11 частини 1 статті 20 КЦЗУ);

пункт 23. наявні пожежні щити не укомплектовані згідно вимог (пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року );

пункт 24. на пожежних щитах не вказано їх порядкові номер та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (пункт 3.12 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року );

пункт 25. не проведено технічне обслуговування і перевірку пожежних кранів на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів (підпункт 9 пункту 2.2 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року );

пункт 26. пожежні кран-комплекти розміщено у навісних шафках, які не мають отворів для провітрювання і не пристосовані для опломбування (підпункт 6 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року );

пункт 27. на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку не вказано літерного індексу "ПК" порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (підпункт 8 пункт 2.2 глави 2 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року );

пункт 28. приміщення не забезпечені необхідною кількістю первинних засобів пожежогасіння (пункт 3.8 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 29. не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників в повному обсязі (пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 30. на вогнегасники, які експлуатуються, не нанесено облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті системою нумерації (пункт 3.18 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 32. допускається відправлення на технічне обслуговування вогнегасників більше 50% від загальної кількості (пункт 3.20 глави 3 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 33. штучну водойму не облаштовано під`їздом з майданчиком 12*12 (підпункт 5 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 34. пожежна водойма не обладнана відповідним покажчиком (підпункт 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 35. на території об`єкта відсутня схема території з розміщенням будівель, водойм, під`їздів пожежних автомобілів до них (пункт 1.15 глави 1 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 36. на території об`єкта допускається улаштування звалищ горючих матеріалів (пункт 1.2 глави 1 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 37. на об`єкті не призначено відповідальну особу з питань цивільного захисту (п. 2 ч. 2 ст. 20 КЦЗУ);

пункт 38. на об`єкті відповідним наказом не визначено посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки (пункт 2 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 39. для працівників охорони не розроблено інструкцію щодо контролю за додержанням протипожежного режиму (пункт 10 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 40. на об`єкті не встановлений протипожежний режим відповідним документом (наказом, інструкцією, тощо) (пункт 3 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 41. для кожного приміщення об`єкта не розроблено інструкцію про заходи пожежної безпеки (пункт 4 глави 2 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 42. з працівниками не проводяться інструктажі з питань пожежної безпеки (пункт 15 глави 1 розділу ІІ ППБУ, Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 43. посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 44. у приміщеннях на видимих місцях біля телефонів не вирішено таблички із зазначенням номера телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів (пункт 7 глави 1 розділу ІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 45. топлення печей відбувається особами, які не пройшли протипожежні інструктажі (пункт 2.3 глави 2 розділу ІV ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 46. на об`єкті наказом або іншим розпорядчим документом не визначено місце для куріння (пункт 1.19 глави 1 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 47. для всіх приміщень виробничого і складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки (пункт 2.9 глави 2 розділу ІІІ ППБУ Наказ МВС України № 1417 від 30.12.2014 року);

пункт 48. працівники об`єкта не забезпечені засобами індивідуального захисту (пункт 2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ).

Примірник вказаного акту отримано керівником суб`єкта господарювання Є. Петрушиним, про що свідчить підпис у вказаному акті перевірки (а.с. 32). Встановлено, що зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу зі сторони керівника не надходили.

Надаючи оцінку наявності підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду, суд виходить з такого.

Положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до пункту 4 підпункту 35 Положення про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області та пункту 4 підпункту 57 Указу Президента № 20/2013 від 16 січня 2013 року "Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Приписами статі 68 частин 1 та 2 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон України № 877-V) державний нагляд (контроль)- діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, що передбачено статтею 3 частиною 1 Закону України № 877-V.

Відповідно до положень статті 5 Закону України № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Відповідно до положень статті 7 частини 1 та частини 2 Закону України № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою .

З вищенаведеного вбачається, що позивач наділений повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування.

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, статтями 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення позапланової перевірки позивачем встановлено та зафіксовано в акті порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки. А саме, щодо виявлених порушень, управлінням роз`яснено наступне:

пункт 1. не забезпечено захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, що може призвести до пожежі

пункт. 2 з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів дозволяється здійснювати лише за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, здійснювати методом "скрутки" не дозволяється через небезпеку настання пожежі через коротке замикання;

пункт 3. для дотримання належного протипожежного стану об`єкта, використання тимчасових дільниць електромережі не допускається;

пункт 4. у разі виходу з ладу електромережі, прокладеній на відстані менше 1 метра, може призвести до займання горючих матеріалів.

пункт 5. з метою локального відключення від електропостачання приміщень, електрощити групові електрощитки повинні оснащуватися схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

пункт 6. системи протипожежного захисту повинні бути улаштовані та утримуватися в постійній готовності до виконання роботи задля своєчасного надходження повідомлення про пожежу до пожежно-рятувальних підрозділів;

пункт 7. система протипожежного захисту перевіряється з метою підтримання експлуатаційної придатності (зовнішній огляд, перевірка працездатності, профілактика) відповідно до графіка, про що записується у журналі обліку робіт щодо підтримання експлуатаційної придатності і ремонту (планового позапланового) задля забезпечення своєчасного спрацювання під час настання пожежі;

пункт 8. для запобігання поширення пожежі в разі її виникнення приміщення елекрощитової, слід відділяти від приміщення іншого призначення протипожежними дверима;

пункт 9. дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні бути оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнегасної ефективності для попередження займання матеріалів;

пункт 10. для справної роботи та зменшення ризику виникнення пожежі, перед початком опалювального сезону необхідно проводити перевірку справності на ремонт (у разі потреби) котлів, печей та інших опалювальних приладів із зазначенням у відповідному журналі, дати, особи, яка здійснювала перевірку та її підпису;

пункт 11. залишення печі без нагляду, розміщення горючих матеріалів безпосередньо перед топковим отвором, сушіння на печах дров не допускається через можливість безпосереднього теплового впливу на горючі матеріали та їх займання;

пункт 12. засмічення димоходу сажею, продуктами згорання призводить до зменшення його діаметру, що заважає вільному вільному руху диму, погіршується тяга, як наслідок - збільшується ймовірність проникнення небезпечних продуктів згорання в приміщення. При надмірному нагріванні димоходу можливий спалах сажі, що призводить до пожежі сажі;

пункт 13. план (схема) евакуації людей на випадок пожежі розробляється для успішної евакуації під час настання надзвичайної ситуації. він повинен відповідати фактичному плануванню та нумерації номерів;

пункт 14. з метою інформування громадян, які прибувають до місць тимчасового проживання людей, на видимих місцях мають бути вивішені план евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номера, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розташування первинних засобів пожежегасіння та ручних пожежних сповіщувачів, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок виникнення пожежі та стисла пам`ятка для мешканців про правила пожежної безпеки.

пункт 15. з метою забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей до схематичного плану евакуації повинна бути розроблена та затверджена керівником інструкція, за якою не рідше одного разу на півроку мають проводитися практичні тренування всіх задіяних працівників. Для об`єктів, у яких передбачається перебування людей уночі, інструкції повинні передбачати також дії у нічний час для швидкої та безпечної евакуації.

пункт 16. з метою ознайомлення відвідувачів готелю з основними вимогами пожежної безпеки з ними проводять інструктажі під розпис.

пункт 17. черговий персонал готелів та готельних комплексів з кількістю місць для проживання 50 осіб і більше, а також мешканці цих об`єктів мають бути забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей для швидкої евакуації у разі настання надзвичайної ситуації.

пункт 18. до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання для швидкої евакуації у разі настання надзвичайної ситуції.

пункт 19. з метою інформування населення про можливу небезпеку, порядок дій у разі її виникнення, в приміщеннях слід розміщувати знаки безпеки.

пункт 20. навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, повинно здійснюватися, задля забезпечення належної поведінки керівників та працівників об`єкту у випадку виникнення надзвичайної ситуації (аварії).

пункт 21. з метою інформування населення про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії, суб`єктами господарювання створюються інформаційно-довідкові куточки з питань цивільного захисту.

пункт 22. керівник об`єкту повинен організовувати проведення об`єктивних тренувань і навчань з питань цивільного захисту згідно графіку для ознайомлення дій персоналу суб`єкта господарювання в разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій.

пункт 23. наявні пожежні щити повинні бути укомплектовані протипожежним інвентарем: вогнегасниками - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт., для успішної ліквідації пожежі на її ранніх стадіях.

пункт 24. з метою чіткого обліку пожежних щитів та для виклику пожежно-рятувальних підрозділів.

пункт 25. технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран - комплектів повинно здійснюватися не рідше одного разу на рік, задля забезпечення їхньої справності у випадку виникнення пожежі.

пункт 26. у вбудованих навісних шафах, де розміщуються пожежні кран-комплекти, повинен бути отвір для провітрювання, пристосований для опломбування та візуального огляду їх без розкривання.

пункт 27. з метою чіткого обліку пожежних шафок та для інформування населення слід наносити на дверцятах пожежного кран - комплекту порядковий номер крана та номер телефону оперативно-рятувальної служби.

пункт 28. необхідна кількість первинних засобів пожежогасіння повинна визначитися відповідальним за пожежу на об`єкт окремо для кожного поверху та приміщення, а також для етажерок відкритих установок. Недостатня кількість вогнегасників, зменшує імовірність швидкої локалізації пожежі у їх початковій стадії розвитку.

пункт 29. технічне обслуговування первинних засобів пожежогасіння повинно здійснюватися своєчасно, для забезпечення їх спрацювання у випадку виникнення пожежі.

пункт 30. з метою чіткого обліку, своєчасного технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння, на вогнегасники, які експлуатуються, слід наносити облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті системою нумерації.

пункт 31. для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння слід установлювати відповідні вказівні знаки.

пункт 32. значне зменшення кількості вогнегасників на об`єкті (більше половини), зменшує імовірність швидкої локалізації пожежі у їх початковій стадії розвитку.

пункт 33. для можливості під`їзду та встановлення пожежних автомобілів і забирання води будь-якої пори року штучну водойму слід облаштовувати під`їздом з майданчиком 12*12 м.

пункт 34. біля місць розташування пожежної водойми повинні бути встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі мають одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми.

пункт 35. для ефективності дій та злагодженості оперативно-рятувальних підрозділів під час ліквідації пожеж, при в`їзді на територію об`єкта, площа якого перевищує 3 га необхідно встановлювати схеми з розміщенням будівель, водойм та під`їздів пожежних автомобілів до них.

пункт 36. звалища горючих матеріалів зменшують протипожежні розриви між будівлями, спорудами та можуть сприяти поширенню вогню.

пункт 37. для організації роботи з забезпечення цивільного захисту на об`єкті слід призначити відповідальну особу.

пункт 38. з метою забезпечення належного рівня пожежної безпеки на об`єктах, керівником підприємства необхідно визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

пункт 39. з метою забезпечення належного контролю та підтримання рівня пожежної безпеки на об`єкті, для працівників охорони необхідно розробляти інструкцію, в якій необхідно зазначати їх обов`язки щодо додержання протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій у разі виявлення пожежі чи спрацювання системи пожежогасіння.

пункт 40. встановлення протипожежного режиму на об`єкті забезпечує дотримання працівниками правил пожежної безпеки. Працівники об`єкта мають бути ознайомлені з цими вимогами на інструктажах або під час проходження пожежно-технічного мінімуму.

пункт 41. для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про заходи пожежної безпеки. Ці інструкції мають вивчатися під час проведення протипожежних інструктажів, проходження навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму, а також в системі виробничого навчання і вирішуватися на видимих місцях.

пункт 42. усі працівники при прийнятті на роботу на робочу місці повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки.

пункт 43. посадові особи повинні проходити навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки з метою покращення їх знань стосовно протипожежного захисту об`єктів і порядку дії на випадок настання пожежі.

пункт 44. у приміщеннях на видимих місцях біля телефонів слід вивішувати таблички із зазначенням номера для виклику пожежно-рятувальних підрозділів.

пункт 45. особи, які займаються топленням печей повинні проходити протипожежні інструктажі для забезпечення дотримання правил пожежної безпеки.

пункт 46. на кожному підприємстві, з урахуванням його пожежної небезпеки, наказом повинен бути встановлений протипожежний режим, в тому числі можливість куріння (місце для куріння) з позначенням відповідним наказом.

пункт 47. вибухо-пожежонебезпечні об`єкти відносять до певної категорії, яка вказує на ступінь його потенційної небезпеки. На її основі до цих об`єктів висувають умови пожежної безпеки.

пункт 48. працівники об`єкта не забезпечені засобами індивідуального захисту (пункт 2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ).

Так, у відповідності до статті 2 частини 1 пункту 26 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Згідно із статтею 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім того, як встановлено під час розгляду справи під час перевірки були виявлені й інші порушення, зокрема, Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту", затверджених наказом Мінрегіону України від 13 листопада 2014 року № 312.

Суд зазначає, що при прийнятті рішення суд враховує, що життя та здоров`я людини має бути найвищою цінністю у суспільстві.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері техногенної та пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26 червня 2018 року по справі № 823/589/16.

Згідно із статтею 242 частиною 5 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, не має значення з чиєї вини було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Згідно із статтею 21 частиною 1 Конституції України ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного суд вважає, що застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки відповідає критеріям пропорційності, оскільки певні порушення, що перелічені в акті перевірки можуть мати своїм наслідком як спричинення пожежі так і її швидкому розповсюдженню з утрудненим шляхом евакуації людей, у тому числі дітей.

Крім того, суд звертає увагу на те, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я працівників та відвідувачів до підтвердження уповноваженим органом повного усунення відповідачем виявлених порушень, що були зафіксовані в акті від 24 вересня 2021 року за № 506 від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, що є цілком співмірним та відповідає ступеню можливого ризику.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 лютого 2019 року по справі № 810/2400/18, захід реагування не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому, згідно із статті 4 частини 5 абзацу 2 Закону України № 877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглядаючи вказану справу суд зазначає, що відповідачем вказано про вжиття деяких заходів по усуненню порушень виявлених позивачем, на підтвердження чого надано суду деякі докази, які містяться у справі та досліджені судом.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що належним, допустимим та достатнім доказом зазначеного є акт перевірки з висновками про відсутність порушень, який може дійсно свідчити про такий факт, оскільки у спірних правовідносинах саме контролюючий орган наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень відповідачем законодавства, зокрема, з охорони праці та промислової безпеки, санітарного законодавства з розділу гігієни праці тощо.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які свідчать про те, що відповідачем усунуті порушення вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксовані у акті перевірки, суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи туристично-оздоровчого комплексу "Едельвейс" та заборони експлуатації будівлі, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до повного усунення таких порушень.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болгарська, 2, ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про застосування заходів реагування задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи туристично-оздоровчого комплексу "Едельвейс", розташованого за адресою: 89201, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сіль, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки до повного усунення таких порушень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяС.А. Гебеш