Справа № 380/18993/21
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрологістика» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрологістика (далі позивач, ТОВ «Агрологістика») звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 21.07.2021 №215422 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова протиправно винесена без повідомлення позивача про час та місце розгляду відповідачем розгляду адміністративної справи про правопорушення. Крім того, на момент завантаження, перевезення та здійснення зважування (ГВК) відповідачем транспортних засобів їх загальна маса не перевищувала допустимої ваги. Зважування, проведене 18.06.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі, зсув центру ваги при нахилі навісного обладнання при заїзді на платформу ваг, коли розпочинається рівномірних рух сипучого вантажу, що у свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Спрощене позовне провадження у справі суд відкрив ухвалою від 09.11.2021.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказує, що за результатами габаритно-вагового контролю автомобіля позивача встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 39360 кг. при нормативно допустимій 40000 кг., навантаження на одну вісь становило 11900 кг. при нормативно допустимому 11000 кг. Про зазначені результати габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 25.05.2021 транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 . Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху і такі порушення зафіксовані в акті перевірки №278489 від 25.05.2021. Відповідач наголошує, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача здійснювався технічними засобами що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування. Згідно з актом про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів мало місце саме перевищення на строєну вісь і за таких обставин позивач повинен був отримати дозвіл на рух. Крім того відповідач вважає, що аргументи позивача про те, що значення має різниця у виді вантажу є безпідставними, оскільки будь-який вантаж може зміщуватися впродовж руху та підлягає зважуванню на однакових підставах. Зазначено, що на момент виникнення спірних правовідносин не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки, тому відповідач правомірно керувався Порядком №879. Факт відправлення позивачу запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт підтверджується належними доказами.

Позивач надав відповідь на відзив. Зазначає, що на момент завантаження, перевезення та здійснення зважування відповідачем транспортного засобу його загальна маса не перевищувала допустимої ваги, а тому і водію під час виїзду з вантажем згідно з товаросупровідними документами та документами на транспортний засіб не потрібно було мати дозвіл на рух автомобільними дорогами з перевищенням вагових обмежень, а позивач відповідно не міг його отримати,Ю оскільки загальна маса автомобіля з вантажем перед виїздом не перевищувала максимально допустимі показники ваги. Вказує. що відсутність методики зважування могла стати причиною некоректного зважування транспортного засобу, в якого лише одна вісь була з перенавантаженням. Крім того відповідач повідомлення про розгляд справи мав надіслати з повідомленням про вручення, чого не виконав.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

25.05.2021 посадовими особами Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля VOLVO модель FH 13.440 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з спеціалізованим напівпричепом марки JANMIL модель NW-13, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу ТзОВ Агрологістика.

Місце розташування пункту габаритно-вагового контролю:Тернопільська область а/д М 12 км.191 + 380м.

За результатами перевірки складено акт №278489 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.05.2021, талон №62 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 25.05.2021, оформлено розрахунок від 25.05.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Перевіркою встановлено порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт - відсутній дозвіл на перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством вагових норм, а саме на одиночну вісь 11,90 тонн при нормативно допустимій 11 тонн, що перевищує встановлені законодавством габаритно-вагові норми на 8,2%.

21.07.2021 Західним міжрегіональним управлінням прийнято постанову №215422 про застосування адміністративно-господарського штрафу, згідно якої ТзОВ Агрологістика допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, постановлено стягнути з ТзОВ Агрологістика адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся із цим позовом до суду про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення №103).

Відповідно до вимог ч. 1 та 4 ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 №3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ).

Згідно з п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (п. 3 Правил №30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Отже, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування від 27.06.2007 №879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до підпунктів 1, 5 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволів на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п.15 Порядку №879).

Згідно з пунктом 18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку №879).

Суд встановив, що перевезення вантажу на транспортному засобі позивача здійснювалось при осьовому навантаженні на строєну вісь 11,90 тонн при нормативно допустимій 11тонн, тобто з перевищенням параметрів над нормативом на вісь на рівні 8,2%. Зазначене порушення підтверджується письмовими доказами у справі і не спростовується позивачем

Суд відхиляє покликання позивача на відсутність затвердженої спеціальної методики виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою повинні були керуватись посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю з огляду на таке.

На час виникнення спірних правовідносин така методика не була затверджена. При цьому, її відсутність не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за зазначені перевищення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

За змістом ст.ст. 4 і 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993, ст. 33 Закону України Про автомобільні дороги визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю належить до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм щодо великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів був визначений Порядком №879, яким керувався відповідач. Таким чином, акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом та спірна постанова відповідали чинному законодавству.

Щодо твердження позивача про те, що вантаж, який перевозився, був сипучим, а тому його маса не є постійною у різних точках автомобіля під час руху суд зазначає, що швидкість з якою автомобіль заїжджає на ваги є мінімальною, що не може призвести до суттєвого зміщення вантажу.

Згідно з пунктами 12.1, 12.5 Глави 12 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.2014, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Однією з цілей визначення максимальної маси транспортних засобів та навантаження на осі, є встановлення граничних параметрів, при перевищенні яких є небезпека пошкодження автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів. З метою уникнення пошкоджень автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, законодавством передбачено, що участь в дорожньому русі великовагових та великогабаритних транспортних засобів здійснюється за спеціальними правилами. Підтвердження факту перевищення транспортним засобом габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень, якщо таке перевищення становить понад 5% але не більше 10%, є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Оскільки суд встановив, що позивач допустив перевищення навантаження на строєну вісь порівняно з нормативно допустимим то відсутні підстави вважати винесену відповідачем постанову протиправною з підстав неправильного визначення відсотку перевищення.

Аргументи позивача в частині, що стосується недотримання відповідачем принципу своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи суд оцінює критично, оскільки позивач зазначене не обґрунтовує жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Кравців О.Р.