Справа № 140/2052/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2052/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського (далі позивач) звернулося в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі відповідач, Відділ ПВР УЗПВР) про визнання дій старшого державного виконавця Відділу ПВР УЗПВР Новосада О. Ю. щодо винесення постанови від 19.01.2022 про стягнення виконавчого збору у розмірі 92959,000 грн. у межах виконавчого провадження №64336527; скасування постанови Відділу ПВР УЗПВР від 19.01.2022 ВП №64336527 про стягнення виконавчого збору у розмірі 92959,000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР Новосадом О. Ю., 19.01.2022 у ВП № 64336527 прийнято постанову про стягнення з боржника Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» 92959,00 грн. виконавчого збору. Підставою для відкриття виконавчого провадження № 64336527 є наказ №903/137/20-2 від 10.12.2020, виданий Господарським судом Волинської області.

Разом з тим, зазначає, що 02.02.2021 між позивачем та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» було укладено мирову угоду № 1, згідно якої сторони підтвердили, що у позивача перед стягувачем згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 903/137/20 існує заборгованість в сумі: 635347,70 грн. за поставлену електричну енергію, 136043,08 грн. пені, 124510,39 грн. відсотків річних, 15835,97 грн. інфляційних витрат, 17852,83 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 3153,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги. Згідно пункту 2 мирової угоди, сторони підтвердили, що позивачем до моменту укладення цієї мирової угоди добровільно сплачено 220000,00 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію та 89742,00 грн. за зобов`язаннями стягувача в рахунок виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 903/137/20. Згідно пункту 7 мирової угоди, угода була складена в чотирьох примірниках, з яких один примірник був надісланий відповідачеві. Угода є підписаною та чинною. 17.02.2021 ухвалою Господарського суду Волинської області дана угода була затверджена.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Однак відповідачем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору без врахування фактично сплачених коштів позивачем, які були обумовлені в мировій угоді, зміст якої було доведено до відома відповідача.

Також вказує, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору слідує, що 02.02.2021 відповідачем було відкрито виконавче провадження з виконання наказу №903/137/20-1, виданого 28.12.2020 Господарським судом Волинської області, тобто постанова про стягнення виконавчого збору була винесена неодночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, як це передбачено частиною 4 статті Закону України «Про виконавче провадження», а через 351 день з моменту відкриття виконавчого провадження.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що на виконанні у Відділі ПВР УЗПВР перебуває виконавче провадження №64336527 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/137/20-1 від 28.12.2020 про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимир-Волинський на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінгеренерго» 911737,14 грн. заборгованості за поставлену електроенергію та 17852,83 грн. судового збору. Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Тому державним виконавцем відділу 19.01.2022, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 92959,00 грн.

Вказує, що після надходження на адресу відповідача даної позовної заяви з додатками до неї державним виконавцем відділу переглянуто та досліджено матеріали позовної заяви, та встановлено, що у додатках до позовної заяви наявна копія мирової угоди №1 від 02.02.2021 (яка відсутня в матеріалах виконавчого провадження та скаржником державному виконавцю не надавалася), відповідно до якої на момент відкриття виконавчого провадження боржником було частково погашено заборгованість за виконавчим документом, а саме: 220000,00 грн заборгованості за поставлену електричну енергію та 89742,00 грн за зобов`язаннями стягувана в рахунок погашення постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі №903/137/20.

Враховуючи дану обставину, державним виконавцем відділу, керуючись статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», 23.02.2022 винесено постанову про виправлення помилки у виконавчому документі, згідно якої внесено виправлення до оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, а саме: стягнення виконавчого збору замість 92959,00 грн зазначити 61984,80 грн.

Крім того, зазначає, що відповідно до статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» несвоєчасне винесення постанови про стягнення виконавчого збору не є підставою для скасування самої постанови про стягнення виконавчого збору та не звільняє боржника від сплати виконавчого збору.

З урахуванням вищенаведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 21.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України, призначено у даній справі судове засідання на 11:00 24.02.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з чим 24.02.2022 розгляд даної справи відкладено на 15:00 16.03.2022.

У судове засідання 16.03.2022 учасники справи своїх представників не направили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. При цьому, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження.

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Господарським судом Волинської області 23.12.2020 видано наказ №903/173/20-1 про примусове виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 903/137/20 про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» 635347,70 грн. заборгованості за поставлену електроенергію, 136043,08 грн. пені, 124510,39 грн. відсотків річних, 15835,97 грн. інфляційних витрат та 17852,83 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви.

На підставі цього наказу та заяви стягувача 02.02.2021 державним виконавцем Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі Володимир-Волинський MРB ДВС) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64336527 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області №903/137/20-1 від 28.12.2020 про стягнення з Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимир-Волинський на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінгеренерго» 911737,14 грн. заборгованості за поставлену електроенергію та 17852,83 грн. судового збору.

09.02.2021 державним виконавцем Володимир-Волинського MРB ДВС винесено постанову у межах виконавчого провадження ВП №64336527 про передачу виконавчого провадження, відповідно до якої передано виконавчий документ - наказ Господарського суду Волинської області №903/137/20-1 від 28.12.2020 до Відділу ПВР УЗПВР.

19.01.2022 старшим державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР Новосадом О. Ю. у межах виконавчого провадження ВП №64336527 винесено постанову про стягнення з боржника Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимир-Волинський виконавчого збору у розмірі 92959,000 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України N 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і судові накази.

За приписами частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина 4 статті 27 Закону №1404-VIII).

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач не погоджується з постановою Відділу ПВР УЗПВР від 19.01.2022 ВП №64336527 про стягнення виконавчого збору у розмірі 92959,000 грн. з тих підстав, зокрема, що відповідачем таку постанову винесено без врахування фактично сплачених коштів позивачем, які були обумовлені в мировій угоді №1 від 02.02.2021, зміст якої було доведено до відома відповідача.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 02.02.2021 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (стягував) та Управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського (боржник) укладено мирову угоду № 1, згідно якої сторони підтвердили, що у боржника перед стягувачем згідно постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 903/137/20 існує заборгованість в сумі: 635347,70 грн. за поставлену електричну енергію, 136043,08 грн. пені, 124510,39 грн. відсотків річних, 15835,97 грн. інфляційних витрат, 17852,83 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 3153,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Пунктом 2 вказаної мирової угоди сторони підтвердили, що боржником до моменту укладення цієї мирової угоди добровільно сплачено 220000,00 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію та 89742,00 грн. за зобов`язаннями стягувача в рахунок виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 903/137/20.

Вказана угода була затверджена ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.02.2021 у справі №903/137/20.

У першу чергу, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів надсилання відповідачу вказаної мирової угоди № 1 від 02.02.2021. Зазначення у пункті 7 вказаної мирової угоди про те, що вона складена в чотирьох примірниках, в тому числі один примірник для Відділу ПВР УЗПВР, не свідчить про її надсилання відповідачу.

У свою чергу, зі змісту відзиву на позовну заяву слідує, що у матеріалах виконавчого провадження ВП №64336527 на момент прийняття оскаржуваної постанови була відсутня мирова угода № 1 від 02.02.2021 та лише після надходження на адресу відділу даної позовної заяви з додатками до неї державним виконавцем відділу було встановлено, що на момент відкриття виконавчого провадження боржником було частково погашено заборгованість за виконавчим документом, а саме: 220000,00 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію та 89742,00 грн. за зобов`язаннями стягувача в рахунок погашення постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі №903/137/20.

23.02.2022 старшим державним виконавцем Відділу ПВР УЗПВР Новосадом О. Ю. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у межах виконавчого провадження ВП №64336527, відповідно до якої внесено зміни до постанови про стягнення виконавчого збору від 19.01.2022, а саме: стягнення виконавчого збору замість 92959,000 грн. зазначити 61984,80 грн.

Отже, станом на день розгляду даної справи виконавчий збір, який підлягає стягненню з боржника Управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Володимира-Волинського згідно постанови від 19.01.2022 ВП №64336527, становить 61984,80 грн., що відповідає вимогам частини 2 статті 27 Закону №1404-VIII - у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Що стосується порушення строків на винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як встановлено в ході розгляду даної справи, оскаржувана постанова від 19.01.2022 ВП №64336527 про стягнення виконавчого збору дійсно винесена не одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2021, однак вказане, на переконання суду, не може свідчить про протиправність останньої.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 5 статті 13 Закону N 1404-VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

В межах спірних правовідносин судом не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 19.01.2022 ВП №64336527.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 243-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. О. Андрусенко