Справа № 300/7747/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2022 р. справа № 300/7747/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про

визнання протиправними дій щодо встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, стажу роботи на прокурорських посадах;

зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, 12 років 10 днів 7 місяців стажу роботи на прокурорських посадах, зокрема:

з 26.10.1983 по 31.07.1985 роботу на посаді помічника прокурора Рогатинського району;

з 01.08.1985 по 09.05.1990 роботу на посаді прокурора відділу;

з 09.05.1990 по 11.04.1991 роботу на посаді старшого прокурора відділу;

з 12.04.1991 по 13.02.1992 роботу на посаді старшого помічника прокурора області;

з 14.02.1992 по 13.12.1993 роботу на посаді старшого помічника прокурора;

з 14.12.1993 по 02.09.1996 роботу на посаді заступника прокурора м. Івано-Франківська,

провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач протиправно здійснив позивачу перерахунок відсотків суддівської винагороди, який визначений від стажу на посаді судді, без врахування стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 10.01.2022 (а.с.49, 50). У відзиві представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначив, що рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII зі змінами. Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення. Зазначено, що оскільки рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 внесено зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно після цієї дати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання обчислюється згідно внесених змін. Вважає, що порядок та умови зарахування стажу для нарахування довічного грошового утримання судді може бути змінений за умови зміни їх законодавчого регулювання. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.

17.02.2022 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування до стажу роботи на посаді судді стажу роботи на прокурорських посадах та зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді 12 років 10 днів 7 місяців стажу роботи на вищевказаних прокурорських посадах, провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 12.09.2017 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду у відставку.

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с.39-41) позивач працював:

з 26.10.1983 по 31.07.1985 - на посаді помічника прокурора Рогатинського району;

з 01.08.1985 по 09.05.1990 - на посаді прокурора відділу;

з 10.05.1990 по 11.04.1991 - на посаді старшого прокурора відділу;

з 12.04.1991 по 13.02.1992 - на посаді старшого помічника прокурора області;

з 14.02.1992 по 13.12.1993 - на посаді старшого помічника прокурора;

з 14.12.1993 по 02.09.1996 - на посаді заступника прокурора м. Івано-Франківська.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2017 у справі №348/2384/17, з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018, яка набрала законної сили, зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку судді, стаж роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах з 26.10.1983 по 02.09.1996, провести з 20.09.2017 нарахування та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру довічного грошового утримання. Зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проводити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в збільшеному на 20% розмірі, як жителю населеного пункту, що має статус гірського, починаючи з 20.09.2017 відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" (а.с.7-19).

Вказане рішення суду виконано в добровільному порядку (згідно розпорядження №114785 від 02.05.2018) і щомісячне довічне грошове утримання виплачувалось позивачу в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди (стаж роботи на посаді судді, з врахуванням спірного періоду з 26.10.1983 по 02.09.1996, складав 33 роки 4 місяці 25 днів).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №300/1630/20, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №33, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 (а.с.20-24).

На виконання рішення суду 21.12.2020 позивачу здійснено перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно із довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 за №33, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 у справі №300/2215/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського ордена Леніна державного університету імені Івана Франка 2 роки 4 місяці 28 днів, календарного періоду проходження строкової військової служби 2 роки 21 день та провести з 21.12.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум (а.с.25-27).

За результатом розгляду адвокатського запиту, відповідач відповіддю №0900-0202-8/27805 від 02.08.2021 повідомив, що рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII зі змінами. Керуючись пунктом 3 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується суддям у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює па відповідній посаді, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу на виконання рішення суду в розмірі 76 відсотків суддівської винагороди. За результатами перевірки правильності здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на виконання рішень судів відповідач встановив, що перерахунок суддям у відставці необхідно проводити у відповідності з внесеними змінами до чинного законодавства, та з 19.02.2020 року здійснив позивачу перерахунок відсотків суддівської винагороди, який визначений від стажу на посаді судді, без врахування стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці (а.с.30, 31).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 (далі- Закон №1402-VIII) визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 5 статті 48 Закону № 1402-VIII незалежність судді забезпечується, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням, правом судді на відставку.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді (ч. 7 ст. 48 Закону № 1402-VIII).

Частиною 1 статті 116 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Закону № 1402-VIII за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

На момент звільнення позивача (12.09.2017) та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання чинний Закон України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016.

Частиною 1 статті 137 Закону № 1402-VIII визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Також до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII).

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI, в редакції до 28.03.2015 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ "Про статус суддів".

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З огляду на викладене, законодавством, яке діяло на день набрання чинності Законом №2453-VI було передбачено зарахування спірних періодів роботи позивача до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки він був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом.

Слід зазначити, що рішенням Конституційного суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII зі змінами, якими було визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Отже, визнання неконституційними положень пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VIII передбачає єдиний порядок обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте, вказані зміни до законодавства не стосуються правовідносин щодо зарахування стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на наведене до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню позивачу спірні періоди робіт:

з 26.10.1983 по 31.07.1985 - на посаді помічника прокурора Рогатинського району;

з 01.08.1985 по 09.05.1990 - на посаді прокурора відділу;

з 10.05.1990 по 11.04.1991 - на посаді старшого прокурора відділу;

з 12.04.1991 по 13.02.1992 - на посаді старшого помічника прокурора області;

з 14.02.1992 по 13.12.1993 - на посаді старшого помічника прокурора;

з 14.12.1993 по 02.09.1996 - на посаді заступника прокурора м. Івано-Франківська.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування до стажу роботи на посаді судді стажу роботи на прокурорських посадах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді періоди роботи на прокурорських посадах:

з 26.10.1983 по 31.07.1985 - на посаді помічника прокурора Рогатинського району;

з 01.08.1985 по 09.05.1990 - на посаді прокурора відділу;

з 10.05.1990 по 11.04.1991 - на посаді старшого прокурора відділу;

з 12.04.1991 по 13.02.1992 - на посаді старшого помічника прокурора області;

з 14.02.1992 по 13.12.1993 - на посаді старшого помічника прокурора;

з 14.12.1993 по 02.09.1996 - на посаді заступника прокурора м. Івано-Франківська.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 та виплатити різницю з врахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.