Справа № 300/8375/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2022 р. справа № 300/8375/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 28.12.2021 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
17.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 6/5 від 10.01.2022 на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Вказав, що відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Вказане положення також узгоджується з пунктом 1 розділу ХХІV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260. При цьому, згідно пункту 7 розділу ХХІV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та порядок її виплати встановлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Також пунктом 6 наказу Міністерства оборони України № 45 визначено, що матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань необхідно виплачувати в розмірі одного окладу за їх військовим званням. При цьому, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення здійснюється виключно за наявності чітко визначеного переліку підстав. Представник відповідача зазначив, що в рапорті від 04.12.2020 ОСОБА_1 не клопотала про надання їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення, а також не зазначила жодну підставу, передбачену наказом Міністерства оборони України № 45, для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення та не надала відповідних підтверджуючих документів. Окрім цього, представник відповідача звернув увагу на пропущення шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, оскільки на картковий рахунок позивача зараховано 600,00 грн. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 29.12.2020, а з цим позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 20.12.2021. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 30-31).
19.01.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь ОСОБА_1 від 17.01.2022 на відзив. Позивач зазначила, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат. Що строку звернення до суду, то ОСОБА_1 зазначила, що у разі порушення законодавства про оплату праці особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (а.с. 42-43).
Відповідач не скористався правом на подання заперечень на відповідь на відзив.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 проходила військову службу в Збройних Силах України з 15.03.2016 по 07.04.2021, а в період з 31.10.2020 по 04.01.2021 була в розпорядженні військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується копією послужного списку позивача (а.с. 14-18).
14.12.2020 ОСОБА_1 подала рапорт на ім`я військового комісара Коломийського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік. По суті вказаного рапорта від 14.12.2020 військовий комісар Коломийського територіального центру комплектування та соціальної підтримки власним рапортом від 28.12.2020 клопотав перед військовим комісаріатом Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (а.с. 39).
Згідно витягу з наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.12.2020 за № 43, відповідно до абзацу 1 пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» (із змінами) визначено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік в розмірі одного окладу за військовим званням, що становить 600,00 грн. (а.с. 40).
Розмір окладу за військовим званням позивача 600,00 грн. підтверджується копією дубліката грошового атестата № 9/2/874, виданого 25.10.2021 Івано-Франківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (а.с. 19).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 75-РС від 06.04.2021 ОСОБА_1 звільнена з військової служби у запас за підпунктом «б» частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).
Позивач з 07.04.2021 виключена зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Листом № 9/2/926 від 18.11.2021 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» (із змінами), який був чинним в 2020 році, матеріальна допомога військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань виплачувалась в 2020 році в розмірі одного окладу за їх військовим званнями. Виплата матеріальної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювалась виключно за наявності конкретно визначених цим пунктом підстав із обов`язковим погодженням з командувачем виду (роду військ, сил) Збройних Сил України. Таким чином, підстав для виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення в 2020 році в Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не було (а.с. 13).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду.
Щодо дотримання строку звернення з цим позовом до суду.
Статтею 122 КАС України встановлені строки звернення до адміністративного суду.
Так, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини перша, друга статті 122 КАС України).
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
В спірному випадку позивач 10.11.2021 звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік Листом № 9/2/926 від 18.11.2021 відповідач надав позивачу відповідь про те, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік виплачена в належному розмірі. Суд вважає, що саме із цього листа № 9/2/926 від 18.11.2021 позивач дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Із вказаним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 20.12.2021, тобто в межах строку встановленого нормами статті 122 КАС України.
Також суд погоджується з доводами позивача щодо застосування строків звернення до суду з цим позовом. Суд звертає увагу на те, що за змістом частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Тобто, суд переконаний, що до вказаних спірних правовідносин, не застосовуються наслідки пропуску строку звернення до суду, які встановлені 123 КАС України.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII.
Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України № 2011-XII від 20.12.1991 «Про правовий та соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011 визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено порядок, умови та розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, яким регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (далі Положення).
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Пунктом 242 Положення передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентована розділом ХХІV Порядку № 260.
Так, згідно з пунктом 1 розділу ХХІV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 7 розділу ХХІV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Абзацом четвертим пункту 7 розділу XXIV Порядку № 260 визначено, що під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами.
Згідно з пунктом 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу.
Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).
Суд звертає увагу на те, що Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а частиною четвертою статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей повноваження щодо визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надано Міністру оборони України.
Окрім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та Порядком № 260 встановлено лише верхній, граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищує місячного грошового забезпечення. Також право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.
Таким чином, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.
Суд також звертає увагу на те, що 18.02.2020 Міністерством оборони України прийнято наказ № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік».
Пунктом 5 вказаного Наказу встановлено, що витрати на грошове забезпечення військовослужбовців у 2020 році здійснювати за нормами, установленими нормативно-правовими актами та рішеннями Міністра оборони України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такої послідовності щодо здійснення виплат: розрахунки зі звільненими військовослужбовцями; щомісячне грошове забезпечення військовослужбовцям, винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду; грошова допомога для оздоровлення; інші одноразові обов`язкові додаткові види грошового забезпечення; індексація грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Згідно з пунктом 6 наказу Міністерства оборони України «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» № 45 від 18.02.2020 матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань визначено виплачувати у розмірі одного окладу за їх військовими званнями. Накази про виплату матеріальної допомоги визначено видавати виключно в межах отриманих асигнувань для виплати грошового забезпечення на відповідний місяць з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 5 цього наказу.
Наказом Міністерства оборони України від 04.03.2020 № 84 «Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45» пункт 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 викладено в новій редакції:
« 6. Матеріальну допомогу військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань визначено виплачувати у розмірі одного окладу за їх військовими званнями. Виплату матеріальної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав:
смерть дружини (чоловіка), дітей, батьків військовослужбовця;
порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз; довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;
вибуття на довготривалу реабілітацію (більше одного місяця поспіль) унаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, проти рецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів».
Як встановлено судом, ОСОБА_1 подала рапорт від 14.12.2020 на ім`я військового комісара Коломийського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік. Військовий комісар Коломийського територіального центру комплектування та соціальної підтримки власним рапортом від 28.12.2020 клопотав перед військовим комісаріатом Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Згідно витягу з наказу військового комісара Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.12.2020 № 43, відповідно до абзацу 1 пункту 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» (із змінами) вирішено виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік в розмірі одного окладу за військовим званням, що становить 600,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що позивач у рапорті від 14.12.2020 не вказала про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань саме у розмірі місячного грошового забезпечення, а також не зазначила жодну з визначеного пунктом 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 переліку підстав, за наявності яких виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється у розмірі місячного грошового забезпечення.
Окрім цього, жодних доказів існування таких підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, ОСОБА_1 також не надала суду під час розгляду цієї адміністративної справи. Протилежне судом не встановлено.
Отже, суд дійшов висновку, що Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки правомірно виплатив ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у розмірі одного окладу за військовим званням, що становить 600,00 грн.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Сторонами не понесено судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ідентифікаційний код 07742609, вулиця Довженка, 21, місто Івано-Франківськ, 76026.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.