Справа № 380/2796/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2796/21 пров. № А/857/21957/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року (ухвалене головуючим-суддею Кузаном Р.І. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина Фарм» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Галичина Фарм» (далі ТзОВ «Галичина Фарм», Товариство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач-1) №2222825/40225988 та №2222826/40225988 від 10.12.2020 та зобов`язати Державну податкову службу України (далі ДПС України, відповідач-2) внести до Єдиного реєстру податкових накладних (далі -ЄРПН, Реєстр) відомості щодо реєстрації податкових накладних (далі - ПН) №1 від 02.11.2020 та ПН №2 від 10.09.2020 датою їх фактичного отримання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2021 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ТзОВ «Галичина Фарм» у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Товариством не було подано копій первинних документів, зокрема, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, а тому комісією ГУ ДПС були прийняті оспорювані рішення. В частині вирішення судом питання розподілу судових витрат зазначає, що судом не наведено обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, позивачем не доведено, що розмір таких витрат є реальним, що такі були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим та співмірним зі складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на їх виконання.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ТзОВ «Галичина-Фарм» (код ЄДРПОУ - 40225988) з 24.01.2018 зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), номер запису 1 414 417. Місцезнаходження : 82127, Львівська область, Дрогобицький район, с.Лішня, вул.І.Франка, 30. Вказане підтверджується витягом з ЄДР. Видами економічної діяльності ТзОВ «Галичина-Фарм» є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Судом встановлено, що між ТзОВ «Галичина-Фарм» (Постачальник) та ПП «Оліяр» (Покупець) було укладено Договір поставки №М-01/090920 від 09.09.2020 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю соняшник (надалі-товар) урожаю 2020 року відповідно, а Покупець прийняти цей товар та сплатити за нього визначену цим договором ціну.

Згідно п.3.2 Договору, Покупець здійснює авансований платіж у розмірі 50% вартості Товару на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює авансований платіж виключно після отримання від Постачальника належним чином оформлених оригіналів документів вказаних у п.2.6 Договору, при цьому розрахунок за поставлений товар проводиться у відповідності із п.3.4 Договору, Сторони погодили, що у випадку наявності невиконаних зобов`язань Постачальника перед покупцем за договором та будь-якими іншими укладеними між сторонами правочинами, Покупець має право не здійснювати розрахунків по даному Договору до повного виконання Постачальником таких зобов`язань.

Відповідно до п.3.2.3 вказаного Договору, Покупець сплачує 20% вартості Товару на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, протягом 10 банківських днів з дати надання рахунку із зазначеннями точної кількості та ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати та належно складеної податкової накладної зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних, з відповідним заповненням всіх обов`язкових реквізитів податкової та на повну суму поставки товару по Договору, при цьому розрахунок за поставлений Товар проводиться у відповідності із п.3.4 Договору.

На підставі вказаного Договору позивач поставив 02.11.2020 ПП «Оліяр» 11,975 т соняшнику на суму 106278,13 грн без ПДВ, ПДВ 21255,626 грн, а всього з ПДВ 127533,75 грн. Вказане підтверджується видатковою накладною №19 від 09.09.2020, актом прийому-передачі товару №19 від 02.11.2020, товарно-транспортною накладною №2-01 від 02.11.2020, протоколом зарахування зустрічних вимог №000000179 від 15.11.2020, актом розрахунку вартості послуг по доробці сировини до базисних показників №000000174 від 15.11.2020.

Крім того, на підставі Договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020 позивач 21.10.2020 поставив ПП «Оліяр» обумовлений Договором товар 25,466 т соняшнику на суму без ПДВ 226010,75 грн, ПДВ 45202,15 грн, а всього з ПДВ 271212,90 грн. Вказане підтверджується видатковою накладною №18 від 21.10.2020, актом прийому-передачі товару №18 від 21.10.2020, товарно-транспортною накладною №21--1 від 21.10.2020, актом розрахунку вартості послуг по доробці сировини до базисних показників №00001681 від 31.10.2020.

За результатом здійснених на виконання договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020 господарських операцій, позивачем складено ПН №1 від 02.11.2020 та №2 від 10.09.2020

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України) зазначені вище ПН Товариство направило для реєстрації в ЄРПН.

Згідно з отриманими позивачем квитанціями № від 29.09.2020 та № від 10.11.2020, ПН були прийняті, але їх реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. При цьому зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206, відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (далі - Критерії). Запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в їх реєстрації у Реєстрі. Відправник: Автоматизована система «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України, версії 2.3.4.77 та 2.3.4.65.

Позивачем було надіслано на адресу ДПС України повідомлення №1 та №2 від 07.12.2020 про надання пояснень по ПН, реєстрація яких зупинена, а також копії документів, пов`язаних зі здійсненими господарськими операціями.

Зокрема, скеровано копії документів, які підтверджують реальність здійснення операцій по зупинених ПН, а саме копії : договору поставки №60 -340 від 03.09.2018, специфікації №1 від 04.12.2019, рахунку на оплату №2238 від 04.12.2019, видаткової накладної №1953 від 05.12.2019, угоди №13/01-20 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.01.2020, акту звірки взаєморозрахунків на 17.03.2020, договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020, специфікації №1 від 09.09.2020, видаткової накладної №19 від 09.09.2020, акту прийому-передачі товару №19 від 02.11.2020, товарно-транспортної накладної №2-01 від 02.11.2020, протоколу зарахування зустрічних вимог №000000179 від 15.11.2020, акту розрахунку вартості послуг по доробці сировини до базисних показників №000000174 від 15.11.2020 видаткової накладної №18 від 21.10.2020, акту прийому-передачі товару №18 від 21.10.2020, товарно транспортної накладної №21--1 від 21.10.2020, акту розрахунку вартості послуг по доробці сировини до базисних показників №00001681 від 31.10.2020, рахунку на оплату №11 від 09.09.2020, платіжного доручення №5953 від 10.09.2020.

Відповідно до повідомлення №1 від 07.12.2020 позивач пояснив, що основним видом діяльності Товариства згідно КВЕД 01.11 є вирощування зернових культур, бобових і насіння олійних культур, 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві. Налічує основні засоби: Комбайн зернозбиральний, Трактор МТЗ, К700, NEW HOLLAND, Сівалка. Підприємство обробляє 424 га на території 4 с/рад. Облікова кількість штатних працівників налічує 6 чоловік».

З повідомленням №2 від 07.12.2020 позивачем надано аналогічні пояснення та долучено копії документів.

Комісією ГУ ДПС були прийняті рішення №2222825/40225988 від 10.12.2020 та №2222826/40225988 від 10.12.2020 про відмову в реєстрації спірних ПН.

Підставою для відмови у реєстрації ПН слугувало ненадання платником податку копій документів, зокрема, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

11.12.2020 ТзОВ «Галичина-Фарм» звернулося до ДПС України із скаргами № та № на рішення комісії №2222825/40225988 від 10.12.2020 та №2222826/40225988 від 10.12.2020.

Також, позивач до зазначених скарг додав пояснення наступного змісту : «Відповідно до Договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020, покупцем здійснений авансовий платіж в сумі 255600,00 грн за соняшник урожаю 2020 року, що підтверджує факт розрахунку з Продавцем та «Відповідно до Договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020, покупцем здійснений авансовий платіж в сумі 255600,00 грн за соняшник урожаю 2020 року, що підтверджує факт першої події. Врахувати платіжне доручення №5953 від 10.09.2020, про що свідчить факт попередньої оплати згідно п.3.2. Договору поставки №М-01/090920 від 09.09.2020».

За результатами розгляду вказаних скарг комісією з питань розгляду скарг були прийняті рішення №69206/40225988/2, №69181/40225988/2 від 17.12.2020, якими залишено скарги без задоволення, а рішення без змін.

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що на переконання позивача, оспорювані рішення були прийняті з формальних підстав, без належної оцінки наданих Товариством пояснень та документів, які у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Вважаючи оспорювані рішення протиправними, Товариство звернулося до адміністративного суду з вимогою про їх скасування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій Товариства з його контрагентом та були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що судові витрати позивача на професійну правничу допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абз.10 п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За змістом п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п.15 Порядку №1246).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» №1165 від 11.12.2019 (набрала чинності 01.02.2020) були затверджені Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

За змістом п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

З матеріалів справи видно, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН в ЄРПН Товариству було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про її реєстрацію/відмову в реєстрації в Реєстрі.

Тобто, сформована комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, яка за своїм змістом дублює положення п.п.3 п.11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати.

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрації ПН №1 від 02.11.2020 та №2 від 10.09.2020 вбачається, що їх реєстрація зупинена через відповідність п.1 Критеріїв.

У разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.6 Порядку №1165).

У Додатку № 1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника ПДВ, згідно з якими:

1. Платника ПДВ зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та абз.1 п.49.2, п.49.18 ст.49 ПК України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та п.46.2 ст.46 ПК України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як видно з матеріалів справи, на підставі п.1 Критеріїв було зупинено реєстрацію ПН №1 від 02.11.2020 та №2 від 10.09.2020 в ЄРПН.

Відповідно до п.2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Вказані вище норми свідчать про те, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Так, згідно п.5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється (проводиться) лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду відповідного питання, лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

За змістом п.5 Порядку №1165, питання про віднесення позивача до Критеріїв ризиковості платника податку могло розглядатися виключно у зв`язку з перевіркою господарської операції, якої стосується саме подана на реєстрацію ПН, а не будь-якої іншої операції, щодо якої вже прийняте рішення про віднесення платника податків до Критеріїв ризиковості платника податку.

Як зазначено в оспорюваних рішеннях, підставою відмови у реєстрації спірних ПН слугувало ненадання платником податків копій документів, зокрема, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних документів повністю відображають зміст господарських операцій Товариства та були достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН.

Стосовно доводів контролюючого органу про відсутність кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 в таблиці платника податку, суд першої інстанції також вважав такі необґрунтованими, з чим погоджується колегія суддів, оскільки відповідно до п.12 Порядку №1165, подання такої таблиці є правом платника податків. Крім цього, відповідач не надав доказів в обґрунтування того, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання.

Також слід вважати обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що при прийнятті оспорюваного рішення контролюючим органом визначено загальні підстави та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

Водночас, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

При цьому, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення її реєстрації чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Сформований у п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України№520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520) перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі зазначені у ньому документи.

При цьому, суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що вказаний перелік є загальним і повинен дифенціюватися у залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати ПН в ЄРПН на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Відсутність конкретного переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН поставила платника податку у стан правової невизначеності, що позбавило його можливості надати контролюючому органу необхідний у розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створило передумови для можливого прояву негативної дискреції шляхом прийняття рішення про відмову у реєстрації ПН.

На думку колегії суддів, загальними вимогами, які висуваються до будь-якого акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Проте, в ході судового розгляду як в суді першої, так і апеляційної інстанцій відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оспорюваного рішення.

Таким чином, рішення комісії не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям.

Крім того, затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-6 Критеріїв здійснення операцій, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого ч.2 ст.77 КАС України.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.01.2021 по справі №640/11321/20, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Таким чином, доводи відповідача-1 повністю спростовуються матеріалами справи. Інших аргументів, у чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Зважаючи на недоведеність контролюючим органом наявності підстав для зупинення поданої для реєстрації позивачем ПН, а також наявність у Товариства первинних документів, які підтверджують викладену у ній інформацію та подання таких контролюючому органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Комісії правових підстав для відмови у реєстрації вищевказаної ПН.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

При цьому, згідно п.19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація ПН/РК в ЄРПН, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21.08.2019 перейшли повноваження ДФС України, як правильно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та з метою дотримання судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН спірну ПН.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного рішення, наявності підстав для його скасування та зобов`язання відповідача-2 вчинити описані вище дії.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у п.23 рішення ЄСПЛ зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції та аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Стосовно доводів скаржника у частині вирішення судом першої інстанції питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

На виконання вимог статті 134 КАС України ТзОВ «Галичина - Фарм» до матеріалів справи було долучено договір про надання правничої допомоги №17/АС від 22.02.2021, укладений з Адвокатським об`єднанням «Компаньйон і партнери» та позивачем, за умовами якого слідує, що за надання визначеної в п.1 даного Договору правничої допомоги, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар, розмір та порядок якого встановлюється додатком №1 до даного Договору. Закінчення надання правничої допомоги за даним договором оформлюється актом про надання правничої допомоги, що підписується сторонами.

Відповідно до п.1 Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №17/АС від 22.02.2021, Об`єднання приймає на себе обов`язки надати Клієнту правничу допомогу на умовах та в обсязі, визначених договором про надання правничої допомоги №17/АС від 22.02.2021.

За надання Об`єднанням правничої допомоги Клієнту, останній сплачує гонорар, що є вартістю правничої допомоги. Сторони домовились, що вартість правничої допомоги становить 6500,00 грн та є фіксованою сумою, і не змінюється в залежності від обсягу послуг витраченого адвокатом часу та кількості судових засідань. (п.п.2,3 Додатку №1 від 22.02.2021).

На виконання цього договору сторони 24.02.2021 склали акт про надання правничої допомоги до договору №17/АС від 22.02.2021 згідно з яким загальна вартість правничої допомоги за договором №17/АС від 22.02.2021 скала 6500,00 грн.

На підставі наведених правових норм та встановлених фактичних обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів ГУ ДПС щодо неспівмірності розміру понесених ТзОВ «Галичина - Фарм» витрат на професійну правничу допомогу з фактичними обставинами справи, об`ємом та якістю наданих послуг Адвокатським об`єднанням «Компаньйон і партнери».

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року по справі №380/2796/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Т. І. Шинкар
С. М. Шевчук