Справа № 600/274/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

15 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/274/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши заяву представника відповідача про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.03.2021 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не нарахування та не виплати із 17.07.2018 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 908 грн згідно платіжної квитанції № від 21.01.2021 року.

09.03.2022 р. до суду надійшла заява відповідача про роз`яснення судового рішення від 26.03.2021 р. в адміністративній справі №600/274/21-а. Відповідач зазначає, що при виконанні рішення суду у пенсійного органу виникла потреба у роз`ясненні питання можливості застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для забезпечення розміру підвищення до пенсії позивачу відповідно до вимог ст.39 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Також відповідач просить роз`яснити, чи необхідно здійснювати перерахунок розміру підвищення до пенсії позивачу у зв`язку зі зміною показника мінімальної заробітної плати/прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно із законами про державний бюджет на відповідний рік.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення рішення суду в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву відповідача про роз`яснення рішення суду в даній адміністративній справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При вирішенні вказаної справи суд також керувався рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018. З моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VІІІ визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Тобто із 17 липня 2018 року відновлено дію статті 39 Закону № 796-ХІІ у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року в частині, яка не змінена Законом № 987-VIII. Тому стаття 39 вказаного Закону № 796-ХІІ із 17 липня 2018 року має такий зміст: "Стаття 39. Доплата громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; - у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати". В іншій частині стаття 39 Закону № 796-ХІІ діє у редакції Закону № 987-VIII від 04 лютого 2016 року.

Суд звертає увагу, що у резолютивній частині рішення від 26.03.2021 р. в адміністративній справі №600/274/21-а чітко вказано про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається у Законі про Державний бюджет на відповідний рік.

При цьому, питання застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для забезпечення розміру підвищення до пенсії позивачу не було предметом спору та не досліджувалось судом, а відтак суд не може надавити роз`яснення обставинам, які виходять за межі предмету спору.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення суду від 26.03.2021 р. в адміністративній справі №600/274/21-а прийняте в межах заявлених позовних вимог, є зрозумілим та не містить тверджень, які б зумовлювали неоднакове тлумачення висновків суду, суперечили одне одному, а тому заява про роз`яснення рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись статтями 52, 158-160, 165, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення складання.

Суддя Т.М. Брезіна