Справа № 310/8946/21 (2-а/310/109/21)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 310/8946/21 (2-а/310/109/21)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2021 року в адміністративній справі №310/8946/21 (2-а/310/109/21) (суддя у 1 інстанції Прінь І.П.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Гончарова Альона Володимирівна про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області Гончарова Альона Володимирівна, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області Гончарової Альони Володимирівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серія ЕАО №4780728 року.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2021 року в адміністративній справі №310/8946/21 (2-а/310/109/21) адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Донецькій області капрала поліції Гончарової Альони Володимирівни ЕАО №4780728 від 16.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрито. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом безпідставно стягнуто витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., оскільки такі витрати документально не підтверджені. Також зазначено, що в матеріалах справи є фото та відео докази, які підтверджують перевищення позивачем швидкості, а тому спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою інспектора 1 роти батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Донецькій області капрала поліції Гончарової А.В. серія ЕАО № 4780728 від 16.09.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. У постанові зазначено, що 16.09.2021 року о 15:32:34 позивач, керуючи транспортним засобом LEXUS RX 200T KP0101OI, в м. Маріуполі, дорога АД М14, 635 км рухався зі швидкістю 84 км/год. При цьому перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість на більше 50 км/год). Швидкість руху вимірювалася вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000788.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 ПДР Україи, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, в редакцій чинній на час винесення спірної постанови, встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП є бланкетною та містить відсилочну норму до Правил дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 12.6. ґ) ПДР встановлено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, у спірній постанові зазначено, що позивач порушив вимоги п.12.4 ПДР. Разом з цим у постанові вказано, що позивач перевищив швидкість, рухаючись: в м. Маріуполі, дорога АД- М14, 635 км.

Однак у постанові інспектора поліції не зазначено в зоні дії якого дорожнього знаку було вчинено адміністративне правопорушення, чи було це правопорушення зафіксовано в зоні дії дорожніх знаків 5.45- 5.46, або за межами населеного пункту - на АД-М14. Жодних доказів прив`язки до місцевості, на якій здійснювалося вимірювання швидкості, до постанови не надано.

Вказані обставини, на думку колегію суддів, унеможливлюють пересвідчитися, що позивачем дійсно було порушено вимоги п. 12.4 ПДР, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Стосовно витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір №б/н про надання правової допомоги від 16.09.2021р., прибутковий касовий ордер №1/1709 від 17.09.2021р.

З Договору про надання правової допомоги від 16.09.2021р. вбачається, що сума послуг адвоката у справі складає:

- складання адміністративного позову - 2000,00 грн.;

- участь у судовому розгляді справи - 4000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обґрунтованими та співмірними є сума витрат у розмірі 2000,00грн., які підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2021 року в адміністративній справі №310/8946/21 (2-а/310/109/21) - залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.11.2021 року в адміністративній справі №310/8946/21 (2-а/310/109/21) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко

суддя В.А. Шальєва