Справа № 140/7473/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/7473/21 пров. № А/857/21934/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Сеника Р. П., Шевчук С.М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №140/7473/21 (головуючий суддя Плахтій Н. Б., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення відповідача від 22.03.2021 №70 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відповідача здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 19.10.2020.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що посади на яких працювала ОСОБА_1 в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» відносяться до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.Спеціальний трудовий стаж ОСОБА_1 підтверджений належним чином записами в трудовій книжці. На думку позивача, відсутність проведення атестації її робочого місця не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,а тому впенсійного органу відсутні підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 в справі №140/17610/20, яке набрало законної сили 06.03.2021, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Волинській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду. Однак, пенсійний орган повторно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з ідентичних підстав що і при первісній відмові. Такі дії пенсійного органу ОСОБА_1 вважає протиправними.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 березня 2021 року №70 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 19 листопада 2020 року призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другоїстатті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що пенсійний орган, відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами України, адже в позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком був відсутній необхідний пільговий стаж, передбачений ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для призначення такої пенсії.

Враховуючи, що дана справа відноситься до справ незначної складності в розумінні ст.12 КАС України, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 в справі №140/17610/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 26 жовтня 2020 року №70 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 жовтня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення суду від 03.02.2021 в справі №140/17610/20 ГУ УПФУ у Волинській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19.10.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийнято рішення від 22.03.2021 №70 про відмову в призначенні пенсії за віком на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що повідомлено листом від 07.05.2021 (а.с.8).

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про пенсійне забезпечення» регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII у редакції до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII віковий ценз для жінок збільшено до 55 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадали на1 квітня 1966 року - 30 вересня 1966 року набували право на пенсію по досягненню 51 рік 6 місяців.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Відповідно до п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (далі - Закон №2148-VIII) який набрав чинності 11.10.2017 доповнено текст Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, ст. 114, згідно частини 1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII у новій редакції викладений п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де передбачалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Встановлено, що 19.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до управління ПФУ з заявою про призначення пенсії вперше.На момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії позивач досягла віку 54 роки, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно розділу XXVI постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» (чинна) право на державну пенсію на пільгових умовах має «младший медицинский персонал, работающий в лепрозориях, психиатрических и психоневрологическихучреждениях (непосредственно обслуживающий психических больных), туберкулезных и инфекционных учреждениях (непосредственно обслуживающий больных), прозекторских и моргах».

Згіднорозділу XXVIпостанови Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10 (чинна) право на державну пенсію на пільгових умовах має середній та молодший медичний персонал, що працює «в туберкулезных и инфекционных учреждениях, отделениях, кабинетах» (позиція 2260000а).

Аналогічні положення містять Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (розділ XXIV позиція 2260000а), Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003№36(розділ XXIV позиція 24а),Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461(розділ XXIV), які були чинними в період роботи позивача на посаді з шкідливими умовами праці.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» на таких посадах:з 17.07.1984 - санітаркою фізкабінету пульмологічного відділення;з 02.06.1988 - переведена на посаду санітарки ізолятора;з 01.07.1991 - переведена на посаду санітарки-прибиральниці (палатної);з 30.04.1998 переведена на посаду молодшої медичної сестри (палатної).З 01.06.2020 позивач звільнена у зв`язку з реорганізацією шляхом скорочення чисельності та штату на підставі пункту 1статті 40 КЗпП України.При цьому 06.06.2019 Обласний дитячий протитуберкульозний санаторій «Згорани» реорганізовано на комунальне підприємство «Волинський обласний санаторій «Згорани» Волинської обласної ради. Вказані записи скріплені печаткою підприємства та підписом уповноваженої особи.

Довідкою №01-13/408 від 12.10.2020 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Обласному дитячому протитуберкульозному санаторії «Згорани» у вказані періоди. Крім того, у вказаній довідці зазначено, що період роботи до 01.01.2004 у протитуберкульозному санаторії «Згорани» згідно Законів України «Про боротьбу із захворюванням туберкульоз», «Про пенсійне забезпечення», «Про захист населення від інфекційних хвороби`зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Отже, стаж роботи ОСОБА_1 у протитуберкульозному закладі (пільговий стаж) складає понад 25 років, відтак позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383.

Пунктом 10 вказаного Порядку визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відсутність уточнюючої довідки про пільговий стаж з огляду на невидачу такої довідки підприємством не може позбавляти позивача права на пільгову пенсію за віком, позаяк таке право підтверджується записами в трудовій книжці про роботу в шкідливих умовах праці, передбачену Списком №2.

Крім цього, згідно пункту 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі (пункт 4.2 Порядку № 22-1).

Згідно підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління завдань.

Враховуючи наведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, пенсійний орган наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, ГУ ПФУ в Волинській області таким правом не скористалося.

З огляну на наведені норми чинного законодавства, та встановлені обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Частиною першою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 19.10.2020. Відтак, саме з цієї дати позивачу слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про правильність рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуГоловного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення, а рішенняВолинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі №140/7473/21- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді С. М. Шевчук
Р. П. Сеник