Справа № 500/9362/21
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9362/21

14 березня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заяви про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності без встановлення йому інвалідності та доданих до неї документів на підставі того, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби 18.06.2021 року, а 21.10.2021 йому встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби;

- зобов`язати Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки прийняти заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності із доданими до такої заяви документами та направити її у встановлений законом строк розпоряднику бюджетних коштів для прийняття рішення про призначення та виплату такої грошової допомоги.

В обґрунтування позову зазначив, що для одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності позивач подав заяву та відповідні документи, проте, Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, документи повернув до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки без реалізації як такі, що прийнято безпідставно. При повернення документів позивачу без реалізації Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки керувався п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та виходив з того, що позивача звільнено з військової служби 18.06.2021, а тільки 21.10.2021 встановлено ступінь втрати працездатності, тобто понад 3 місяці після звільнення з військової служби. Із таким рішенням Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач не погоджується.

На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 24.01.2022.

Відповідач подав до суду 30.12.2021 відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що на дату встановлення позивачу ступеня втрати працездатності (21.10.2021), а звільнений він з лав ЗС України 18.06.2021, тобто понад 3 місячний термін, статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не передбачено можливості здійснення виплати одноразової грошової допомоги після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби, то позивач відповідного права не набув. Оскільки позивач не набув право на виплату одноразової грошової допомоги, то і обов`язку направлення документів до Комісії у відповідача не виникає.

Ухвалою суду від 24.01.2022 відкладено розгляд справи на 23.02.2022.

Протокольною ухвалою суду від 23.02.2022 продовжено процесуальний строк розгляду справи до 20.03.2022 та відкладено на 14.03.2022.

Позивач подав 03.03.2022 відповідь на відзив.

В судове засідання 14.03.2022 сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, клопотань до суду не надходило.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 та частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд дійшов висновку про наявність підстав про ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у складі діючої армії з 08.10.2016 по 18.06.2021, що підтверджується довідкою Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.11.2021 (аркуш справи 13).

29 квітня 2021 року Позивач пройшов огляд військово-лікарської комісії госпітальної в/ч НОМЕР_1 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 31 березня 2021 року № 41, після чого даною ВЛК було видано свідоцтво про хворобу № 49.

В п. 12 даного свідоцтва зазначений діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва, а саме: Гіпертонічна хвороба друга стадія, ступінь два, помірний ризик ускладнень. Гіпертензивна ангіопатія сітківки обох очей. Гіпертензивне серце. СНІ. Дисциркуляторна енцефалопатія першої стадії у вигляді розсіяної органічної симптоматики, вегетативно-судинної нестійкості, стійкого цифалгічного синдрому з незначним порушенням функції центральної нервової системи. Поширений остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, деформуючий спондильоз першого ступеня з постійним вираженим больовим синдромом та помірним порушенням стато-динамічної функції хребта. Хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з ураженням L5-81 корінців справа, стадія нестійкої ремісії з незначним порушенням функції правої нижньої кінцівки. Хронічний панкреатит, змішана форма з незначним порушенням зовнішньо-секретної функції, стадія нестійкої ремісії. Хронічний безкам`яний холецистит, рідко рецидивуючий перебіг, стадія нестійкої ремісії. Захворювання пов`язані із Захистом Батьківщини.

В п. 13 даного свідоцтва зазначена постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю та інше: Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

21 жовтня 2021 року Тернопільським обласним центром медико-соціальної експертизи було видано Позивачу Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 046668, згідно з п. 4 якої, ступінь втрати професійної працездатності Позивача у відсотках становить 25% (двадцять п`ять відсотків).

В п. 5 даної довідки зазначено, що причина втрати професійної працездатності - захворювання пов`язані із захистом Батьківщини. В п. 6 даної довідки вказано, що дата встановлення страхового випадку - 29 квітня 2021 року.

Позивач, 25.10.2021 для одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, за місцем постановки на військовий облік подав заяву та документи, які Тернопільським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки передано до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 5.11.2021 №11/1/8529 документи позивача повернуто до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки без реалізації як такі, що прийнято безпідставно згідно із п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зазначено, що позивача звільнено з військової служби 18.06.2021, а тільки 21.10.2021 встановлено ступінь втрати працездатності, тобто понад 3 місяці після звільнення з військової служби.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІ1 (далі - Закон № 2232), Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1994 № 2011-XII, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (далі - Порядок № 499), Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані па навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані па навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. З Закону № 201 І дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених ним та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через гри місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011).

Частиною 2 статті 16-3 Закону № 2011 у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Приписами частини 9 статті 16-3 зазначеного Закону Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Пунктом 11 Порядку № 975 встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання: документи, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Згідно п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Порядком № 975 саме до дискреційних повноважень Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.

Водночас, відповідач - Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не наділений повноваженнями на самостійне визначений наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ним травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності, або залишення їх заяв без реалізації.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, позивач звернувся за місцем постановки на військовий облік подав заяву та документи, які Тернопільським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки передано до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 05.11.2021 документи позивача повернуто до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки без реалізації як такі, що прийнято безпідставно згідно із п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зазначено, що позивача звільнено з військової служби 18.06.2021, а тільки 21.10.2021 встановлено ступінь втрати працездатності, тобто понад 3 місяці після звільнення з військової служби.

З аналізу вищезазначених положень Порядку № 975, вбачається, що Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, всупереч викладеним у Порядку № 975 положенням, вийшов за межі наданих чинним законодавством України повноважень та фактично самостійно розглянув подану позивачем заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з додатками та прийняв рішення про залишення її без реалізації, повернувши позивачу, у зв`язку із чим неправомірно перебрав на себе повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги.

Отже, суд зазначає, що системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Водночас, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.

У спірних правовідносинах відповідач діяв протиправно, оскільки не мав права приймати рішення про відсутність підстав для оформлення документів та направлення їх за належністю у Департамент фінансів Міністерства оборони України на комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, а повинен був лише здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги, з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 806/986/16, від 3 жовтня 2018 року у справі № 331/3287/17.

Оскільки відповідачем не було дотримано порядку розгляду документів позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги, суд з метою захисту прав та інтересів позивача, суд приходить до висновку про зобов`язання Тернопільського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки направити до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності та подані ним документи для прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору під час звернення до суду із даним позовом, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільського обласного територіального центру комплектування і соціальної підтримки викладеного в листі №11/1/8529 від 05.11.2021 про повернення без реалізації документів ОСОБА_1 , поданих для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ним травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності.

3. Зобов`язати Тернопільський обласний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки направити до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням травми під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності та подані ним документи для прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 березня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Тернопільський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

Головуючий суддя Осташ А.В.