Справа № 600/1322/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1322/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтина Юрійовича про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2021 р. ВП № 67438359 № 7725, 7727, 7728;

- зупинити здійснення стягнення на підставі виконавчого напису, виданого 23.09.2021 № 30273 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДІНЕРО" заборгованості в розмірі 35808,25 грн, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтина Юрійовича;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтина Юрійовича незаконно стягнуті з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 19490, 16 грн розрахунковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 в Чернівецьке обласне управління Ощадбанк банку, МФО 356334, ІПН .

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення здійснення утримання та стягнення на підставі виконавчого напису № 30673, виданого вiд 23.09.2021 р. вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригiда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" заборгованості в розмiрi 32200,00 грн, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтина Юрійовича та які перераховуються на розрахунковий рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтина Юрійовича незаконно до набрання чинності рішенням суду.

Подану заяву обгрунтовано тим, що на адресу позивача відповідачем було надіслано лист з постановою від 09 листопада 2021 року ВП №67438359 про відкриття виконавчого провадження. Позивач вказує, що відповідач виніс постанову на виконання виконавчого напису №30673 від 23 вересня 2021 року вчиненого Приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про звернення з позивача заборгованості на суму 32200,00 грн, яка є виконавчим документом та на підставі якої з нього стягуються кошти з пенсії, яка є його єдиним доходом. Разом з тим позивач зазначив, що доходів, рухомого та нерухомого майна у місті Києва він не має, а тому стягнення коштів з його пенсії на підставі винесеної постанови приводить стан позивача до дуже скрутного становища, а тому, на думку позивача, у разі незастосування заходів забезпечення позову, буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів позивача. При цьому, у заяві вказано, що в разі забезпечення позову буде тимчасово зупинена лише процедура можливого примусового стягнення заборгованості на штрафу до набрання чинності рішення в даній справі, а не вирішення самого питання щодо законності оскаржуваної постанови, що ніяк не змінює обсяг прав та обов`язків сторін у спорі. Таким чином, позивач просить суд забезпечити позов у даній справі, шляхом застосування заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та перевіривши наявні матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (статті 150-158).

Згідно частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відповідно частини другої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Однак, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що всупереч частині другій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено відомості про Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, які визначені цією статтею, а саме: не вказано його офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Частиною четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, з матеріалів заяви про забезпечення позову видно, що заявником, усупереч частині четвертій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, не додано до вказаної заяви документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Водночас, додано копію посвідчення учасника бойових дій та копію "Удостоверения" учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що заявник, посилаючись на пункт 10 та 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", вважає, що він звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки він має статус учасника бойових дій та статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку із цим, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Конструкція пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору.

Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них регулюються Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Частиною другою статті 4 Закону №3551-ХІІ встановлено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені статтею 12 Закону №3551-XII.

Частиною другою статті 22 Закону №3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про сплату судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування вказаних норм матеріального права, що відображено у постанові від 25 березня 2020 року у справі №805/3982/17, яку суд враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, вказаний підхід щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, ухвалі Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20 та ін.

Суд зауважує, що серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначеного статтею 12 Закону №3551-XII, немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Як вбачається з матеріалів поданого позивачем позову та заяви про забезпечення позову, спірні відносини не пов`язані з порушенням прав позивача на соціальний захист саме як учасника бойових дій. Оскаржувані дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича не пов`язані з наявністю у позивача вказаного статусу. А тому, судовий збір за звернення до суду із заявою про забезпечення позову в цій справі має бути сплачений на загальних підставах.

Крім цього, аналогічний підхід стосовно вирішення питання про наявність правових підстав для звільнення позивача, який має статус учасника бойових дій, від сплати судового збору за подання до суду позову, предмет спору якого не пов`язаний із соціальним захистом позивача як учасника бойових дій, також застосовано і Сьомим апеляційним адміністративним судом в ухвалі від 13 жовтня 2021 року по справі №600/4245/21-а.

Щодо посилань заявника у заяві про забезпечення позову на пункт 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Заявником додано до заяви про забезпечення позову "Удостоверение" від 25 червня 1991 року, яке не є належним доказом того, що станом на день подання до суду цієї заяви заявник відноситься до категорії громадян, які постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи та має відповідні пільги, оскільки таким доказом є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, видане відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян»

Таким чином, суд зазначає, що заявником, всупереч частині четвертій статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, не додано до заяви про забезпечення позову документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання вказаної заяви, а копія посвідчення учасника бойових дій та копія "Удостоверения" не є належними доказами того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду вказаної заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, на переконання суду, заявником подано до суду заяву про забезпечення позову з порушенням вимог, встановлених частиною другою та четвертою статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову без розгляду на підставі частини сьомої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 152, 154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО" про визнання протиправною та скасування постанови повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк