Справа № 440/6134/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/6134/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державна екологічна інспекція у Харківській області до Товариство з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про застосування заходів реагування.

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2020 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", в якій просить суд застосувати заходи реагування шляхом тимчасового повного зупинення господарської діяльності ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна":

1) за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за наступними адресами:

- Харківська область, смт. Золочів, проїзд Разіна, 6 (АЗС № 107), 4-х паливороздатних колонок; 8-ми паливороздатних пістолетів; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м 3 для зберігання ДТ, бензину;

- Харківська область, Краснокутський район, с. Чернещина, вул. Петровського, 80 (АЗС № 128), 4-х паливороздатних колонок; 1 маслороздатної колонки; 4-х паливороздатних пістолетів; 1-го маслороздатного пістолету; 2-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м 3 для зберігання бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 10 м 3 для зберігання бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 10 м 3 для зберігання ДТ; 1-го одностінного резервуару об`ємом 5 м 3 для зберігання масла;

- Харківська область, смт. Печеніги, пров. Береговий, 10а ( АЗС № 214 ), 3-х паливороздатних колонок; 3 паливороздатних пістолетів; 1-го одностінного резервуару об`ємом 25 мз для зберігання ДТ; 1-го одностінного резервуару об`ємом 10м3 для зберігання бензину; l -1·0 одностінного резервуару об`ємом 5 м 3 для зберігання бензину;

- Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Сватівська, 60 (АЗС № 201 ), 3-х паливороздагних колонок; 9-ти паливороздатних пістолетів; 2-х двостіпних двосекційних резервуарів об`ємом по 20 м3 для зберігання ДТ, бензину;

- Харківська область, м. Куп`янськ, пр-т. Конституції, 112-а (АЗС № 205), 4-х паливороздатних колонок; 1-ї маcлороздатної колонки; 4-х паливороздатних пістолетів; 1-го маслороздатного пістолету; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м3 для зберігання ДТ, бензину; 1-го одностінного резервуару для зберігання масла об`ємом 7 м 3;

- Харківська область, смт. Приколотне, вул. Центральна, 92 (АЗС № 209), 4-х паливороздатних колонок; 1-ї маслороздатної колонки; 4-х паливороздатних 11істолетів;- 1-го маслороздатного пістолету; 3-х одностінних резервуарів об`ємом по 47м3 для зберігання ДТ, бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 52 м 3 для зберігання бензину; 1-го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, смт. Великий Бурлук, вул. Привокзальна, 34 (АЗС № 210), 4-х паливороздатних колонок; 1-ї маслороздатної колонки; 4-х паливороздатних пістолетів; l-го маслороздатного пістолету, 3-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м3 для зберігання ДТ, бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 5 м 3 для зберігання бензину; 1 -го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, смт. Шевченково, вул. Шевченко, 104 (АЗС № 216), 3-х паливороздатних колонок; 1-ї маслороздатної колонки; 10-ти паливороздатних пістолетів; 1-го маслороздатного пістолету; 2-х двостінних двосекційних резервуарів об`ємом по 20 м 3 для зберігання ДТ, бензину;1-го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3; l-го резервуару для зберігання газу об`ємом 10 м 3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежпості, 7 (АЗС№ 503), 4-х паливороздатних колонок, 1-ї маслорозлатної колонки: 4-х паливороздатних пістолетів; 1-го маслороздатного пістолету 4-х, одностінних резервуарів об`ємом по 25м 3; для зберігання ДТ, бензину; 1-го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, м. Лозова, вул. Юхима Березовського, 84 (АЗС № 502), 4-хпаливороздатних колонок; 1-ї маслороздатної колонки; 8-ми паливороздатних пістолетів; 1-го паливороздатного пістолету; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м3для зберігання ДТ, бензину; 1-го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3; 1-го резервуару для зберігання газу об`ємом 10 м 3;

- Харківська область, м. Первомайський, вул. Миру. 49 (АЗС №510), 4-х паливороздатних колонок; 1-ї маслороздатної колонки: 4-х паливороздатних пістолетів;1-го маслороздатного пістолету; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м 3 для зберігання ДТ, бензину;1-го резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3; 1-го резервуару для зберігання газу об`ємом 9,9 м 3;

- Харківська область, Валківський район, с. Костів, вул. Карла Лібкнехта, 115, наземного резервуару для зберігання зрідженого газу об`ємом 9,9 м 3:

- Харківська область, м. Чугуїв, пров. Мічуріна,1 . (АЗС № 122) підземного резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, м. Богодухів, вул. Пушкінська. 85, (АЗС № 126), підземного резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, смт. Дворічна, вул. Привокзальна, 74 (АЗС № 206), підземного резервуару для зберігання масна об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, смт. Борова, вул. Підлиманська. 15 (АЗС № 303 ), підземного резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3;

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 7 (АЗС № 507), наземного резервуару для зберігання ДТ об`ємом 5 м 3 - до отримання ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені вище джерела утворення викидів за зазначеними адресами;

2) припинення діяльності в зв`язку із відсутністю висновку з оцінки впливу на довкілля наступних АЗС:

- Харківська обл., м, Куп`янськ, вул. Леніна. 112-а (АЗС № 205 ) експлуатуються 5 ємностей об`ємом - 25 м 3 (4 шт.), 8 м 3 (1 шт.), (сумарний об`єм 108 м 3), реалізація нафтопродуктів на АЗС здійснюється за допомогою паливороздатних колонок «Шельф 100» 1 КЄД-50-0,25-2-1-1-4 шт., МРК 367-М;

- Харківська обл., м. Лозова, вул. Леніна, 84 (АЗС № 502) експлуатуються 5 ємностей об`ємом - 25 м 3 (4 шт.), об`ємом 5 м 3 (1 шт.) (сумарний об`єм 105 м 3), реалізація нафтопродуктів на АЗС здійснюється за допомогою паливороздатних колонок «Джилбарко» G-MPD 2-1-2 Diesel (А-76) - 1 шт., «Джилбарко» G-МРD 2-1-2 Diesel (А-92) - 1 шт., «Джилбарко» G-МPD 2-1-2 Diesel (А-95) - І шт., «Джилбарко» G-МРD 2-1-2 Diesel (ДТ), «Шельф» МРК - 1 шт.;

- Харківська обл., Красноградський р-н, с. Ульянівка (АЗС та АГЗП № 604) експлуатуються 5 ємностей об`ємом 20 м3 та ємність об`ємом 10 м 3( сумарний об`єм - 110 м 3), реалізація нафтопродуктів на АЗС з АГЗП здійснюється за допомогою паливороздатних колонок Татсуно-Бенч ВМР 2048.SТD) (бензин) 2 шт Татсуно-Бенч ВМР 2022.SТD/H/UN (ДТ)- 1 шт;

- Харківська обл., Красноградський район, с. Ульянівка (АЗС та АГЗП № 605) експлуатуються 5 ємностей об`ємом 20 м3 та ємність об`ємом 10 м3 (сумарний об`єм - 110 м3), реалізація нафтопродуктів на АЗС з АГЗП здійснюється за допомогою паливороздатних колонок Татсуно-Бенч ВМР 2048.SТD) (бензин) 2 шт Татсуно-Бенч ВМР 2022.SТD/H/UN (ДТ)- 1 шт. до отримання ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () оцінки впливу на довкілля на зазначені вище АЗС шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією в Харківській області.

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про експлуатацію позивачем автозаправних станцій за відсутності документів дозвільного характеру.

Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №440/6134/20 та призначено підготовче засідання.

19.11.2020 та 24.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву та додаткові пояснення відповідача до відзиву на позовну заяву, у яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та спростування доводів Позивача наданими до суду доказами.

Ухвалою суду від 04.02.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №440/705/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", проведеної в період з 21.07.2020 по 03.08.2020.

Ухвалою суду від 08.12.2021 поновлено провадження у справі №440/6134/21 та призначено справу до судового розгляду.

02.02.2022 позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог (вих. № 531-13-10 від 02.02.2022), відповідно до якої, враховуючи усунення відповідачем ряду підстав для застосування заходів державного реагування, просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» () у вигляді заборони здійснення діяльності за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за наступними адресами:

- Харківська область, смт. Золочів, проїзд Разіна, 6 (АЗС № 107), 4-х паливороздатних колонок; 8-ми паливороздатних пістолетів; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м 3 для зберігання ДТ, бензину;

- Харківська область, Краснокутський район, с. Чернещина, вул. Петровського, 80 (АЗС № 128), 4-х паливороздатних колонок; 1 маслороздатної колонки; 4-х паливороздатних пістолетів; 1-го маслороздатного пістолету; 2-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м 3 для зберігання бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 10 м 3 для зберігання бензину; 1-го одностінного резервуару об`ємом 10 м 3 для зберігання ДТ; 1-го одностінного резервуару об`ємом 5 м 3 для зберігання масла;

- Харківська область, м. Богодухів, вул. Пушкінська, 85, (АЗС № 126), підземного резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3

та за наступними адресами за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та висновків з оцінки впливу на довкілля:

- Харківська область, смт. Близнюки, вул. Незалежності, 7 (АЗС № 507), наземного резервуару для зберігання ДТ об`ємом 5 м 3

- Харківська обл., Красноградський р-н, с Ульянівка (АЗС та АГЗП № 604) експлуатуються 5 ємностей об`ємом 20 м 3 та ємність об`ємом - 10 м 3 (сумарний об`єм 110 м 3), реалізація нафтопродуктів на АЗС з АГЗП здійснюється за допомогою паливороздатних колонок Татсуно-Бенч ВМР 2048.STD (бензин) 2 шт., Татсуно-Бенч ВМР 2022.STD/Н/UN (ДТ) 1шт., до отримання ТОВ «ТАТНЕФТЬ-АЗС-УКРАЇНА» () дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені вище джерела утворення викидів за зазначеними адресами та припинення діяльності в зв`язку із відсутністю висновку з оцінки впливу на зазначених АЗС шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

08.02.2022 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю.

17.02.2022 в судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Так, судом встановлено, що у період з 02.10.2018 по 16.10.2018 Державною екологічною інспекцією у Харківській області було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна», за результатами якої складено Акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №804/01-04/02-09 від 16.10.2018 (далі Акт від 16.10.2018) та видано Припис від 17.10.2018 №88/02-21 (далі Припис від 17.10.2018).

В подальшому в період з 21.07.2020 по 03.08.2020 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна», за результатами якої складено Акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №642/11-02/08-06 від 03.08.2020 (далі Акт від 03.08.2020) та видано Припис від 07.08.2020 №48/08-06 (далі Припис від 07.08.2020).

Посилаючись на встановлені у ході проведених перевірок обставини, позивач звернувся до суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом заборони здійснення діяльності відповідача на зазначених об`єктах до усунення виявлених порушень.

В подальшому, у 2021 році в період з 02.08.2021 по 13.08.2021 на об`єктах ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено плановий захід державного нагляду (контролю) з метою контролю за дотриманням Товариством законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. За результатами проведення перевірки складено Акт №725/12-02/08-04 від 13.08.2021 (далі Акт від 13.08.2021) та видано Припис №64/08-10 від 19.08.2021 (далі Припис від 19.08.2021).

Змістом Акту від 13.08.2021 та Припису від 19.08.2021 підтверджується, що порушення, які попередньо фіксувалися Інспекцією у Акті від 03.08.2020, у сфері охорони атмосферного повітря та були підставою для звернення Інспекції з позовом на момент перевірки (серпень 2021 року) усунуті Товариством, про що останнім 19.01.2022 на адресу Державної екологічної інспекції у Харківській області подано Узагальнений звіт про усунення порушень у сфері охорони атмосферного повітря, оцінки впливу на довкілля та виконання вимог приписів 2018-2021 рр. за вих. № 48/04.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, підстав подання позову та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначаються правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Підпункт «б» частини першої статті 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначає, що екологічні права громадян забезпечуються, зокрема, обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан зобов`язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, тощо.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1598.

Пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №302, визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну; дозвіл видається безоплатно на строк не менше як п`ять років.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об`єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом. Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень в галузі охорони атмосферного повітря. Спори з питань охорони атмосферного повітря вирішуються у встановленому законом порядку.

Статтею 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Таким чином, застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Наведені норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" кореспондуються зі статтею 12 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", згідно з якою господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Вирішуючи спір по суті, суд керується вищенаведеними законодавчими приписами та вимогами ч. 1 статті 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом вирішувалися питання щодо наявності в діяльності відповідача порушень природоохоронного законодавства, зокрема у сфері охорони атмосферного повітря та оцінки впливу на довкілля, щодо віднесення вказаних порушень до категорії таких, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей та відповідно щодо наявності підстав для застосування до відповідача заходів державного реагування.

В результаті аналізу наявних в матеріалах справи доказів судом з`ясовано, що в заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд своїм рішенням заборонити господарську діяльність відповідача на АЗС № 107 (Харківська область, смт. Золочів, проїзд Разіна, 6), АЗС № 126 (Харківська область, м. Богодухів, вул. Пушкінська, 85), № 128 (Харківська область, Краснокутський район, с. Чернещина, вул. Петровського, 80), та № 507 (Харківська область, смт Близнюки, вул. Незалежності, 7) у зв`язку із здійсненням господарської діяльності на зазначених об`єктах за відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від переліченого обладнання.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення вказаних вимог, адже, як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» має в наявності чинні дозвільні документи на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме:

- на АЗС №107 наявний чинний дозвіл №-191 від 18.09.2013. При цьому, дозвіл отриманий ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» із урахуванням наступного обладнання: 4-х підземних сталевих резервуарів загальною ємністю 100 м3 по 25 м3 кожен на 4 види палива: три резервуари для трьох марок бензину і один резервуар для дизпалива; 4-х однопродуктних паливороздавальних колонок по одному заправному місцю на кожну, що включають три місця для заправлення бензином і одне місце для дизпаливом.

Вказане підтверджується витягом з документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами для АЗС №107 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», що виключає факт порушення відповідачем вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» в частині не врахування у чинному дозволі обладнання для зберігання та відпуску нафтопродуктів.

Щодо доводів позивача про неврахування у чинному дозволі 8-ми паливороздатних пістолетів, суд погоджується з доводами відповідача, що паливороздавальні пістолети є являються окремими джерелами викидів, що узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 по справі №826/16218/13-а, де судом зазначається наступне: «Відтак, декілька роздавальних рукавів від однієї колонки, які є дрібними однаковими джерелами викидів та не мають чітко зафіксованих просторових координат, об`єднані в одне неорганізоване стаціонарне джерело викидів - паливороздавальну колонку, яка має постійні координати. Об`єднання в одне джерело викидів (колонку) пояснюється також тим, що неможливо точно визначити скільки палива буде відпущено через кожен роздавальний рукав. До того ж, беручи до уваги те, що джерелом викидів є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, тобто цілісний об`єкт, з якого надходить у атмосферне повітря забруднююча речовина, сам по собі паливно-роздавальний кран не слід розглядати як окреме джерело викидів».

Письмові роз`яснення щодо не належності паливороздавальних пістолетів до стаціонарних джерел викидів надані відповідачу на його запит ТОВ «Еко-Діалед» листом від 11.12.2020. Копії запиту ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» від 10.12.2020 та відповіді на запит ТОВ «Еко-Діалед» від 11.12.2020 надані відповідачем до матеріалів справи 11.12.2020.

Крім того, у наданому позивачем до суду Акті №725/12-02/08-04 від 13.08.2021 Державною екологічною інспекцією у Харківській області за результатами планової перевірки ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не зафіксовано про здійсненням суб`єктом господарювання господарської діяльності на АЗС №107 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 4-х паливороздатних колонок; 8-ми паливороздатних пістолетів; 4-х одностінних резервуарів об`ємом по 25 м3 для зберігання ДТ, бензину, що свідчить про відсутність фактичних та правових підстав для застосування заходів державного реагування у виді заборони господарської діяльності відповідача на АЗС №107.

- на АЗС №507 наявний чинний дозвіл № -4890 від 02.05.2019 при отриманні якого враховане наступне обладнання: 2-х підземних резервуарів для зберігання світлих нафтопродуктів об`ємом 25м3 кожен; 3-х підземних резервуарів для зберігання світлих нафтопродуктів об`ємом 5 м 3 кожен; 3-х палив роздавальних колонок типу Шельф.

Вказане підтверджується витягом з документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами для АЗС №507 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна». Таким чином, на АЗС №507 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» у чинному дозволі №-4890 від 02.05.2019 враховані усі стаціонарні джерела викидів, відтак в діяльності відповідача відсутні порушення природоохоронного законодавства, фактичні та правові підстави для заборони господарської діяльності на цьому об`єкті.

- на АЗС №126 та АЗС №128 наявні чинні дозволи № -789 від 12.02.2014 та №-303 від 16.10.2013, при видачі яких враховане усе обладнання, яке фактично експлуатується ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» на цих об`єктах за виключенням 1-го підземного резервуару для зберігання масла об`ємом 5 м 3 на кожній з вказаних АЗС. Аналогічні відомості відображено позивачем в Акті №725/12-02/08-04 від 13.08.2021.

У відзиві на позовну заяву від 19.11.2020 відповідачем повідомлено суд про вжиття заходів для отримання дозвільних документів, зокрема і на АЗС №126 та АЗС №128, на підтвердження чого до суду надано копію договору з ТОВ «Еко-Діалед» від 28.09.2020 №2809/1, згідно якого виконавець здійснює інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, розробляє документи у яких обґрунтовуються обсяги викидів в атмосферне повітря, здійснює супровід та погодження розроблених документів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В подальшому, як додаток до додаткових пояснень від 11.01.2022, відповідачем надано до суду копію наказу від 20.09.2021 № 412 «Про виведення з експлуатації обладнання на автозаправних станціях №№ 126, 128», яким тимчасово виведено з експлуатації обладнання для зберігання та відпуску масла до моменту отримання нових дозвільних документів. У відзиві на заяву про зменшення позовних вимог від 08.02.2022, відповідач зазначає про тимчасову неможливість отримання дозволів на АЗС №126 та №128 та наполягає на тому, що обладнання для зберігання та відпуску масла на цих об`єктах не експлуатується.

Судом також враховано, що відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», джерелом викиду є - об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Оскільки позивачем до суду не надано заперечень проти доводів відповідача у цій частині, не доведено факт експлуатації резервуарів для зберігання масла об`ємом 5 м3 на АЗС № 126 та №128 на момент ухвалення судового рішення, відповідно, обладнання що не використовується на АЗС №126 та АЗС №128 об`єктивно не може створювати викиди в атмосферне повітря та не являється стаціонарним джерелом викиду до моменту введення його в експлуатацію.

Доводи позивача щодо не врахування у чинному дозволі №-303 від 16.10.2013 (АЗС №128) обладнання для зберігання та відпуску нафтопродуктів не знайшло документального підтвердження, адже згідно документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами для АЗС №128 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» враховано, у тому числі, 4 однопродуктні паливороздавальні колонки по одному заправному місцю на кожну (три місця для заправлення бензином і одне місце для заправлення дизпаливом), 2 резервуари по 25 м 3 та 2 резервуари по 10 м 3 (на 4 види палива: три резервуари для трьох марок бензину та 1 резервуар об`ємом 10 м 3 для дизпалива).

Таким чином, стороною позивача під час судового розгляду не надано до суду належних та доказів та обґрунтувань на спростування доводів відповідача, натомість, чинність дозвільних документів у сфері охорони атмосферного повітря на АЗС №107, АЗС №507, АЗС№ 126, АЗС № 128 відповідачем не заперечується, що виключає порушення відповідачем вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та усуває підстави для вжиття заходів державного реагування у виді заборони діяльності відповідача на вказаних об`єктах.

Стосовно вимоги позивача про припинення господарської діяльності ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» на об`єкті АЗС з АГЗП № 604 (Харківська обл., Красноградський р-н, с. Ульянівка) за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 р. № 2059-VIII зі змінами та доповненнями (далі Закон № 2059-VIII) оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає: 1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до статей 5, 6 та 14 цього Закону; 2) проведення громадського обговорення відповідно до статей 7, 8 та 14 цього Закону; 3) аналіз уповноваженим органом відповідно до статті 9 цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації; 4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини; 5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до статті 11 цього Закону.

Частиною першою статті 3 Закону 2059-VIII встановлено, що здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

У свою чергу загальне визначення планованої діяльності наведено у статті 1 Закону №2059-VIII та деталізоване за видами у статті 3 цього ж Закону. Так, під планованою діяльністю розуміється планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 17 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2059-VIII дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом, крім випадків, передбачених п. 22 ч. 2 та п. 14 ч. 3 ст. 3 цього Закону. Висновки державної екологічної експертизи, одержані до введення в дію цього Закону, зберігають чинність та мають статус висновку з оцінки впливу на довкілля.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» має позитивний висновок державної екологічної експертизи №446 від 25.09.2007 на АЗС № 604 щодо реконструкції АЗС та будівництва АГЗП, що має статус висновку з оцінки впливу на довкілля. Після реконструкції вказаного об`єкта планована діяльність (будівництво, реконструкція, перепланування, технічне переоснащення та ін.), яка підлягає обов`язковому проходженню усіх процедур, передбачених Законом № 2059-VIII відповідачем не здійснювалася.

У висновку державної екологічної експертизи №446 від 25.09.2007 передбачено, що діюча АЗС №604 являє собою комплекс технологічного обладнання (резервуари, паливороздавальні колонки), системи трубопроводів, операторську, навіс. Резервуарний парк АЗС складається з двох підземних, сталевих, горизонтальних, циліндричних, двостінних, двокамерних посилених резервуарів ємністю 80 м3. АГЗП призначене для прийому та зберігання ЗВГ та заправки автомобілів. ЗВГ відвозяться на АГЗП спеціальним автотранспортом та зливається в наземну ємність 9,3 м3 для зберігання. Заправка автомобілів здійснюється через газороздавальну колонку.

Надаючи правову оцінку доводам сторін, судом враховано висновки, які зроблені позивачем за результатами проведеної у 2021 планової перевірки на АЗС з АГЗП №604 ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна». Так, Актом №725/12-02/08-04 від 13.08.2021 (пункт 4) зафіксовано, що на АЗС з АГЗП №604 (Харківська обл., Красноградський р-н, с. Ульянівка) експлуатується 2 двосекційні ємності об`ємом 20 м3 кожна, 1 ємність для зберігання СВГ об`ємом 10 м3 (сумарний об`єм 90 м3), двопродуктні паливороздатні колонки 2 шт., однопродуктні паливороздатні колонки 1 шт., газороздавальна колонка 1 шт.

Таким чином, експлуатація відповідачем АЗС з АГЗП №604 станом на дату проведення позивачем останньої перевірки на цьому об`єкті та на момент ухвалення судового рішення відбувається з урахуванням обладнання для зберігання та відпуску нафтопродуктів, зберігання та відпуску скрапленого вуглеводневого газу, що відповідає умовам позитивного висновку державної екологічної експертизи № 446 від 25.09.2007.

Відтак, позивачем не доведено про існування фактичних та правових підстав для припинення господарської діяльності ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» на об`єкті АЗС з АГЗП № 604 (Харківська обл., Красноградський р-н, с. Ульянівка) за відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля. Натомість, робота діючої АЗС з АГЗП передбачає експлуатацію переліченого у позовній заяві обладнання та без доведення позивачем факту правопорушення, не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону № 2059-VIII.

Разом з тим, Верховний Суд у постановах № 807/1410/17 від 11.09.2019, № 804/3983/18 від 31.03.2021, № 808/2993/17 від 16.11.2021, №820/4764/16 від 28.05.2019 неодноразово звертав увагу, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Додатково у своїй постанові по справі №820/4764/16 від 28.05.2019 Верховний Суд зазначає, що при прийнятті судового рішення, судом мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону № 877-V), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Між тим, Державною екологічною інспекцією у Харківській області не надано доказів на підтвердження того, що діяльність ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» створює загрозу життю та здоров`ю людей. За таких обставин та з урахуванням наявних у справі письмових доказів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про застосування до ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» заходів державного реагування у вигляді заборони здійснення господарської діяльності на об`єктах АЗС №№ 107, 126, 128, 507 та АЗС з АГЗП № 604.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, 6, м. Харків, 61166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (вул. Половки, буд. 62, м. Полтава, 36010, ) про застосування заходів реагування відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко