Справа № 140/3/22
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021, недотримання встановленого Законом п`ятиденного строку надання інформації на запит про інформацію, зобов`язання відповідача розглянути запит від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Луцького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача з заявою про надання інформації щодо наявності на території Луцького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Однак, відповідь на зазначений запит у встановлений законом строк позивач не отримала.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 27.01.2022 проти позову заперечив з тиих підстав, що листом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.11.2021 надана відповідь на звернення ОСОБА_1 про те, що на даний час Державний земельний кадастр містить лише інформацію про зареєстровані земельні ділянки, відомості про які внесено в базу даних автоматизованої системи Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою. Крім того, повідомлено про те, що з метою надання прозорості земельним відносинам відкрито Публічну карту, яка містить інформацію про земельні ділянки України.

Враховуючи даний факт, відповідь на звернення позивача була надана вчасно.

Водночас, звертає увагу на те, що 27.05.2021 набрав чинності Закон України від 28.04.2021 №1423-ІХ, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, згідно яких з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах територіальних громад. З дня набрання чинності цим пунктом органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Тобто, на даний момент, розпорядником земель на території Луцького району є Луцька міська рада.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 03.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із запитом від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Луцького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2021 за №ПІ-96/0-101/0/63-21 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області підготувало відповідь на запит позивача від 03.11.2021.

Проте, станом на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою, позивач відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на запит від 03.11.2021, не отримала.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Відповідно до частини статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, частиною другою статті 6 Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог («трискладовий тест»):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

3 огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Як вказано у частині першій статті 20 Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2021 за №ПІ-96/0-101/0/63-21 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області підготувало відповідь на запит позивача від 03.11.2021.

Проте, доказів, на підтвердження факту направлення позивачу відповіді на запит, відповідачем до суду не надано.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04 жовтня 2001 року №2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює саму лише наявність відповіді на запит позивачу, оскільки сама відповідь не підтверджує факту направлення її та отримання вказаної відповіді позивачем, а є лише фактом фіксування наявності відповіді в установі.

Таким чином, оскільки доказів направлення відповіді, у визначений Законом строк, на запит позивача, відповідачем суду не надано, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

А відтак, позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо ненадання публічної інформації за запитом від 03.11.2021, недотримання встановленого Законом п`ятиденного строку надання інформації на запит про інформацію, зобов`язання відповідача розглянути запит від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Луцького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування, підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації ", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 03.11.2021 та недотримання встановленого Законом п`ятиденного строку надання інформації на запит.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області розглянути запит ОСОБА_1 від 03.11.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Луцького району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, , адреса: 43021, м. Луцьк, вулиця Винниченка, 67.

Суддя Ю.Ю. Сорока

14 березня 2022 року