Справа № 440/16030/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/16030/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -Садошенко А.П.,

представника позивача - Капусти О.А.,

представника відповідача - Солопа В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" (надалі - позивач; ТОВ "ЯВТ ПЛЮС") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Полтавській області від 12.11.2021 №5, яким до ТОВ «ЯВТ ПЛЮС» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6800,00 грн.

Позовна заява зареєстрована канцелярією суду 29 листопада 2021 року за №76416/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.11.2021 №5 протиправне та підлягає скасуванню, оскільки прийняте за результатами незаконної перевірки, проведеної за відсутності підстав для проведення такої фактичної перевірки та з порушенням порядку її проведення. Вказує, що під час здійснення фактичної перевірки 28.10.2021 відповідачем не встановлено порушень законодавства, натомість, в акті перевірки відповідач посилається на електронні копії розрахункових документів, що надходять по дротових або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС України, копій яких відповідачем не додано до акту перевірки, а також зазначає про порушення, які нібито мали місце на початку 2021 року. Позивач вважає, що перевірка, яка призначена як фактична, має ознаки документальної перевірки, яка у даному випадку не призначалася.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/16030/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09:30 18 січня 2022 року, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

14 січня 2022 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області на позовну заяву /а.с. 48-50/, у якому представник ГУ ДПС у Полтавській області просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що фактична перевірка ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" проведена на підставі, визначеній пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства. Пояснює, що перевіркою встановлено та зафіксовано у акті порушення вимог п. 12 ч. 1 ст. 15-3 Закону України №481 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957, а саме, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі, за які до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів, клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання задоволено та підготовче засідання відкладено до 11:30 09 лютого 2022 року.

31 січня 2022 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву /а.с. 76-87/, у якій позивачем зазначено, що єдине порушення, про яке вказано у акті перевірки, стосується дати 26.11.2019, тоді як перевірка проведена 28.10.2021. Копії фіскального чеку, на який відповідач посилається, ним не надано, а скриншот, доданий до відзиву не є доказом у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Вказує, що наказ про проведення перевірки прийнято за відсутності встановлених законом підстав для призначення та проведення фактичної перевірки, сама перевірка проведена з порушенням закону та містить ознаки документальної, а не фактичної перевірки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 23лютого 2022 року.

Представник позивача у судовому засіданні 23 лютого 2022 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 23 лютого 2022 року проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" (ідентифікаційний код 39586943) зареєстроване як юридична особа 16.01.2015, основним видом економічної діяльності позивача є 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 21-26/.

27.10.2021 в.о. начальника Головного управління ДПС у Полтавській області А. Якименком на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій, прийнято наказ №2592-П "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести з 28.10.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" () за місцем фактичного провадження діяльності магазин "Продукти", що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Перемоги, 3 за період з 01.12.2018 по дату закінчення перевірки у порядку, встановленому Податковим кодексом України /зворот а.с. 55/.

Продавцю магазину ОСОБА_1 28.10.2021 пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку від 27.10.2021 №3827, №3825, а також вручено копію наказу Головного управління ДПС у Полтавській області №2592-П від 27.10.2021, що підтверджується відповідними відмітками про вручення та підписом уповноваженої особи у направленнях на перевірку, копії яких містяться у матеріалах справи /а.с. 56, зворот а.с. 56/.

У термін з 28.10.2021 (09 год 34 хв.) по 28.10.2021 (10 год. 35 хв) посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ТОВ "ЯВТ ПЛЮС", за результатами якої складено акт фактичної перевірки, що був зареєстрований 29.10.2021 за №8665/16/31/РРО/ 39586943 /а.с 57-58/.

В акті перевірки від 28.10.2021 №8665/16/31/РРО/39586943 зазначено, що за результатами перевірки ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" встановлено порушення статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (зі змінами та доповненнями), а саме, реалізація алкогольних напоїв у заборонений час доби: рішенням від 24.04.2019 ХХХVІ сесії Кременчуцької міської ради VІІ скликання встановлено заборону продажу алкогольних напоїв суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Кременчука у нічний час з 22 години до 8 години, згідно електронний копій розрахункових документів, що надходять по дротових або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС встановлено факт реалізації пляшки горілки "Хортиця" платинум 0,5 л по ціні 89,40 грн. (чек від 26.11.2019 №64572 о 07 год. 44 хв.) /а.с. 58/.

12.11.2021 на підставі акту фактичної перевірки від 28.10.2021 №8665/16/31/РРО/39586943 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким до ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" за порушення пункту 12 частини 1 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (зі змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 6800 грн. /а.с. 28-29/.

Копія розрахунку суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) наявна у матеріалах справи /а.с. 30/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 12 листопада 2021 року №5 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню ГУ ДПС у Полтавській області від 12 листопада 2021 року №5, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №640/21536/19, фактична перевірка не може бути проведена податковим органом довільно. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень визначених Податковим Кодексом.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу наведених норм законодавства суд дійшов висновку, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме, спочатку провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16 лютого 2016 року (справа № 826/12651/14), від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2018 року (справа № 1570/7146/12), від 24 жовтня 2018 року (справа № 808/1746/15) та від 04 лютого 2019 року (справа № 807/242/14).

При цьому суд не повинен надавати оцінку правомірності спірного рішення, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №160/8859/18 та від 30 червня 2019 року у справі № 825/1747/17.

Отже, у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень і порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Таким чином, порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналізуючи зміст наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 27.10.2021 №2592-П суд дійшов висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти про порушення вимог законодавства.

Зі змісту наказу не вбачається, яку саме інформацію про порушення платником податків тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало ГУ ДПС у Полтавській області, що стала у подальшому підставою для прийняття цього наказу.

У спірному наказі ГУ ДПС у Полтавській області від 27.10.2021 №2592-П відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено у рамках яких заходів ГУ ДПС у Полтавській області встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

На підтвердження наявності підстав для проведення фактичної перевірки, що призначена наказом ГУ ДПС у Полтавській області від 27.10.2021 №2592-П, відповідачем надано копію доповідної записки начальника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС у Полтавській області /а.с. 61/, у якій зазначено, що згідно листа ДПС України від 10.06.2021 №13339/7/99-00-07-05-03-07 по даним господарських об`єктам надійшла інформація щодо фактів продажу алкогольних напоїв за цінами, нижче встановлених КМУ мінімальних роздрібних цін на такі напої.

У постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №803/1171/17 викладено висновок про те, що наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваних наказів.

Разом з тим, до суду відповідачем не надано листа ДПС України від 10.06.2021 №13339/7/99-00-07-05-03-07 та/або іншого документа з інформацією щодо фактів продажу алкогольних напоїв за цінами, нижче встановлених КМУ мінімальних роздрібних цін на такі напої за місцем фактичного провадження діяльності магазин " Продукти ", що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Перемоги, 3 .

У доповідній записці не відображено, у рамках яких заходів ГУ ДПС у Полтавській області встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти продажу алкогольних напоїв за цінами, нижче встановлених КМУ мінімальних цін на такі напої, сумнівність яких саме операцій була встановлена податковим органом.

Таким чином, сама по собі наявність доповідних записок, без зазначення у них належної інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, не може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно не може мати наслідком прийняття наказу про проведення фактичної перевірки.

Приймаючи наказ від 27.10.2021 №2592-П про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки цього Товариства, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для їх проведення.

Разом з тим, для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.

Подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18.

Отже, відповідач не довів наявності підстав у розумінні підпункту 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України для проведення фактичних перевірок позивача.

При виборі й застосуванні норми матеріального права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 120/1431/20-а, від 18 травня 2018 року у справі №813/3977/16, від 08 вересня 2020 року у справі №640/21536/19, від 19 листопада 2020 року у справі №160/7971/19, від 17 грудня 2020 року у справі №520/12028/18.

Суд погоджується, що до функцій контролюючих органів, відповідно до статті 19 Податкового кодексу України віднесено здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (п.п.19-1.1.14.); забезпечення контролю за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку (п.п.19-1.1.15); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального (п.п.19-1.1.16).

У свою чергу, суд зазначає, що реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не у будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, перевірка може бути призначена.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність у наказі ГУ ДПС у Полтавській області від 27.10.2021 №2592-П будь-якого посилання на отриману відповідачем в установленому порядку інформацію про факти, які б свідчили про можливі порушення позивачем законодавства, суд дійшов висновку, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо позивача було здійснено незаконно.

Відповідно до п. 86.1, 86.5, 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, а тому за відсутності проведеної перевірки, як юридичного факту, у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

У постанові від 04.09.2020 у справі № 821/1274/18 Верховний Суд вказав (п.18), що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Невиконання відповідачем вимог статей 80, 81 ПК України, зокрема, в частині наявності підстав для призначення фактичної перевірки, дотримання умов та порядку допуску до її проведення, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірними та підлягає скасуванню.

За результатами розгляду справи суд погоджується з доводами позивача про те, що допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" призводять до відсутності правових наслідків такої, а акт перевірки від 28.10.2021 №8665/16/31/РРО/39586943, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не є належним та допустимим доказом на підтвердження фактів порушення, за яке оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6800 грн.

Суд також зазначає, що у акті фактичної перевірки від 28.10.2021 №8665/16/31/РРО/39586943 зазначено про реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час доби, зокрема, що рішенням від 24.04.2019 ХХХVІ сесії Кременчуцької міської ради VІІ скликання встановлено заборону продажу алкогольних напоїв суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Кременчука у нічний час з 22 години до 8 години, згідно електронний копій розрахункових документів, що надходять по дротових або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС встановлено факт реалізації пляшки горілки "Хортиця" платинум 0,5 л по ціні 89,40 грн. (чек від 26.11.2019 №64572 о 07 год. 44 хв.) /а.с. 58/.

Вказаного висновку контролюючий орган дійшов виключно на підставі почекової інформації, яка надходить по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 76 КАС України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що відповідно до ст.2 Закону № 265/95-ВР розрахунковим документом, що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Тобто, належним документом, який може підтвердити/спростувати обставини щодо факту реалізації товару, зокрема часу реалізації, є відповідний розрахунковий документ.

Ухвалою суду від 20.12.2021 витребувано від відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області засвідчені належним чином копії: акта перевірки №8665/16/31/РРО/39586943 від 28.10.2021 зі всіма додатками до нього; документів щодо підстав та порядку проведення перевірки, оформленої актом перевірки №8665/16/31/РРО/39586943 від 28.10.2021; всіх документів, які враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12.11.2021 №5.

Однак, відповідачем не надано до суду копії чеку від 26.11.2019 №64572, на який наявне посилання у акті перевірки.

Більш того, у ході проведення фактичної перевірки контролюючий орган взагалі не досліджував такий чек чи його дублікат або інші розрахункові документи за 26.11.2019, що стосуються зазначеного у акті порушення, та не звертався до платника податків для отримання та перевірки такого розрахункового документа.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що 26.11.2019 позивачем здійснено реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час доби.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки допущені контролюючим органом порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки позивача призводять до відсутності правових наслідків такої, акт перевірки від 28.10.2021 №8665/16/31/РРО/ 39586943 не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту порушення, за яке оскаржуваним податковим повідомленням-рішення до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф), та відповідачем у порушення вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено факт порушення позивачем вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд дійшов висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12 листопада 2021 року №5 прийняте відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені частиною 2 статті 19 Конституції та законами України, та необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі судом також враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і докази, надані стороною позивача, суд приходить до переконання, що позов належить задовольнити.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1194 від 19.11.2021 /а.с. 20/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 42/.

Отже, при задоволенні позову ТОВ "ЯВТ ПЛЮС" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" (ідентифікаційний код 39586943, провулок Гвардійський, 14, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12 листопада 2021 року №5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВТ ПЛЮС" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 березня 2022 року.

Суддя С.С. Сич