Справа № 580/1311/19
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року справа № 580/1311/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Глийової В. Г.,

представника позивача - Капітоненка А. Ю. (за ордером),

представника відповідача - Чернікова О. В. (за самопредставництвом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Айболит" до Головного управління ДПС в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Айболит» (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Черкаській області від 28.12.2018 № про застосування штрафу на загальну суму 166 030,28 грн. за порушення строків реєстрації податкових накладних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач не заперечує обставин несвоєчасності реєстрації податкових накладних, що відображені в акті перевірки, в Єдиному реєстрі податкових накладних, разом з тим вказуєна те, що до нього не підлягають застосуванню штрафні санкції на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України, оскільки виписані ним спірні зведені податкові накладні не видавались покупцям й оформлювались на операції, що не оподатковуються податком на додану вартість.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 21.06.2019 у справі №580/1311/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.10.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду 21.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.10.2021 справа №580/1311/19 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та шляхом автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Кульчицькому С. О.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С. О. від 23.10.2021 адміністративну справу №580/1311/19 прийнято до свого провадження. Підготовче засідання з розгляду даної адміністративної справи призначено на 09 год 00 хв 15 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 15.11.2021 замінено відповідача у справі Головне управління ДФС у Черкаській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Черкаській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Усною ухвалою суду від 25.11.2021, занесеною до протоколу підготовчого засідання, продовжено термін підготовчого засідання на тридцять днів.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 14.12.2021 відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Айболит» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, яка проводилась з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже наявність підстав для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України можлива у випадку проведення документальної перевірки. Позивачем у розділі А заповнено рядки II-VI, які не повинні бути заповненими, так як податкові накладні складені на операції з постачання товарів/послуг звільнених від оподаткування податком на додану вартість. Вказане свідчить про те, що ТОВ «Айболит» виписувало податкові накладні на операції, не звільнені від оподаткування, так як у кожній податковій накладній зазначена загальна сума податку на додану вартість. Отже невідомо чи відповідають надані позивачем послуги вимогам норм Податкового кодексу України для звільнення від оподаткування.

22.12.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що факт подання позивачем зведених податкових накладних, вказує на те, що щодо них не застосовуються штрафні санкції, оскільки є такими, що не вручаються покупцю. Щодо позиції відповідача про не дослідження первинних документів вказано, що припущення податкового органу не є підставою для накладення штрафу на платника податку.

Представник позивача у своїх додаткових поясненнях від 22.12.2021 вказав, що позивач має ліцензію МОЗ України серії АВ № 567456 від 15.11.2010 на провадження господарської діяльності з медичної практики з переліком лікарських спеціальностей: медицина невідкладних станів, педіатрія, неврологія, організація і управління охороною здоров`я, анестезіологія, ортопедія і травматологія; номенклатура спеціальностей молодших спеціалістів з 'дачною освітою: сестринська справа, лікувальна справа (невідкладні стани), що повністю підтверджує те, що останній звільнений від оподаткування ПДВ при постачанні медичних послуг.

18.01.2022 на адресу суду від відповідача надійшли письмові пояснення у яких відповідач вказав, що поширення ретроспективної правової норми на спірні правовідносини застосуванню не підлягає, оскільки 15.08.2019 позивач почав здійснювати проплату податкового повідомлення-рішення від 28.12.2018 №0, тим самим визнаючи законність оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважається узгодженим, застосування ретроспективної норми застосування не підлягає.

Усною ухвалою суду від 18.01.2022, занесеною до протоколу підготовчого засідання, закрито стадію підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 08 лютого 2022 року прибув представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач є юридичною особою, основним видом діяльності якого є здійснення медичної практики, щодо якої він має ліцензію Міністерства охорони здоров`я України серії АВ №567456 та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Черкаській області як платник податку на додану вартість.

03 грудня 2018 року посадовою особою Головного управління ДФС у Черкаській області проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено акт про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних від 03 грудня 2018 року №10032/23-00-12-0506.

В акті зафіксовано виявлені порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних: від 31 січня 2017 року №313, від 31 грудня 2017 року №743, від 28 лютого 2017 року №314, від 31 грудня 2017 року №742, від 31 березня 2017 року №241, від 30 квітня 2017 року №337, від 31 грудня 2017 року №744, №745, №746, №747, 749, 750, 751, 740, від 31 травня 2017 року №400, від 30 червня 2017 року №205, від 31 липня 2017 року №226, від 31 серпня 2017 року №178, від 30 вересня 2017 року №210, від 08 вересня 2017 року №211, від 31 жовтня 2017 року №241, від 30 листопада 2017 року №400, №401, від 31 січня 2018 року №345, від 28 лютого 2018 року №336, від 31 березня 2018 року №333, від 30 квітня 2018 року №418, №419, №420, №421, №422, від 31 травня 2018 року №356, від 08 червня 2018 року №237, від 30 червня 2018 року №244, від 31 липня 2018 року №227, від 31 серпня 2018 року №311, від 30 вересня 2018 року №329 на загальну суму ПДВ 919 875,37 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2018 року № про застосування штрафу на загальну суму 166 030,28 грн. за порушення строків реєстрації податкових накладних, а саме:

- на суму 553 097,19 грн. - за затримку на 15 днів і менше застосовано штраф 10% - 55 309,19 грн.;

- на суму 145 173,47 грн. - за затримку від 16 до 30 днів застосовано штраф 20% - 29 034,69 грн.;

- на суму 80 191,76 грн. - за затримку від 30 до 60 днів застосовано штраф 30% - 24 801,53 грн.;

- на суму 141 412,95 грн. - за затримку від 61 днів і більше застосовано штраф 40% - 56 884,34 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної встановлена статтею 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, норма пункту 120-1.1 статті 120 ПК України встановлює юридичну відповідальність за порушення платником ПДВ граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної. При цьому, законодавець окреслює ряд виключень, а саме - коло різновидів податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких, платник податків не підлягатиме юридичній відповідальності у порядку цієї норми.

Так, диспозиція пункту 120-1.1 статті 120 ПК України передбачає, що штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В той же час, за змістом пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

- покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця;

- покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Пунктом 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість, в операціях, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України.

Згідно з підпунктом 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, крім таких послуг:

а) надання косметологічної допомоги, крім тієї, що надається за медичними показаннями;

б) масаж для зміцнення здоров`я дорослого населення, корекції осанки тощо;

в) проведення профілактичних медичних оглядів із підготовкою висновку про стан здоров`я на прохання громадян;

г) проведення гігієнічної експертизи проектних матеріалів та попередніх проектних пропозицій, у тому числі щодо розміщення об`єкта, а також нормативної документації на нові технології виробництва продукції та нові види продукції за заявкою замовника, гігієнічна оцінка зразків нових видів продукції;

ґ) надання консультаційної допомоги з питань проведення державної санітарно-гігієнічної експертизи;

д) обстеження за заявкою замовника об`єктів, що будуються, реконструюються або функціонують, з метою їх відповідності санітарному законодавству;

е) проведення за заявкою замовника токсиколого-гігієнічних, медико-біологічних, санітарно-гігієнічних, фізіологічних та інших обстежень з метою визначення безпеки продукції для здоров`я людини;

є) видача суб`єктам господарювання дозволів на виробництво, використання, транспортування, зберігання, реалізацію, захоронення, знищення, утилізацію продукції і речовин вітчизняного та імпортного виробництва, що потенційно небезпечні для здоров`я людини;

ж) надання юридичним і фізичним особам консультаційної допомоги з питань застосування законодавства про охорону здоров`я, в тому числі щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення;

з) проведення медичного огляду осіб для видачі: дозволу на право отримання та носіння зброї громадянам, крім військовослужбовців і посадових осіб, носіння зброї якими передбачено законодавством; відповідних документів на виїзд громадян за кордон за викликом родичів, що проживають у зарубіжних країнах, оздоровлення в зарубіжних лікувальних або санаторних закладах за власним бажанням, а також у службові відрядження (крім державних службовців, робота яких пов`язана з такими виїздами і які мають відповідні медичні документи); посвідчення водія транспортного засобу;

и) медичне обслуговування з`їздів, конференцій, симпозіумів, фестивалів, нарад, змагань тощо;

і) медичне обслуговування громадян за їх бажанням у медичних закладах із поліпшеним сервісним обслуговуванням;

ї) організація медичного контролю осіб, які займаються фізичною культурою і спортом в оздоровчих закладах;

й) проведення профілактичних щеплень громадянам, які від`їжджають за кордон за викликом, для оздоровлення в зарубіжних лікувальних або санаторних закладах за власним бажанням, а також у туристичні подорожі (крім тих, що від`їжджають на лікування та в службові відрядження);

к) складення за заявками замовників санітарних паспортів радіотехнічних об`єктів та проведення досліджень для їх підтвердження;

л) проведення за заявками замовників державної санітарно-гігієнічної експертизи з акредитації та атестації підприємств, установ, організацій на право проведення токсиколого-гігієнічних, медико-біологічних, санітарно-гігієнічних та інших досліджень;

м) визначення за заявками замовника шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, технологічного та трудового процесів, проведення досліджень для розробки засобів і заходів щодо усунення або зменшення їх небезпечної дії;

н) навчання за заявками замовників на робочих місцях фахівців підприємств, установ, організацій в установах санітарно-епідеміологічної служби, державних науково-дослідних інститутах гігієнічного та епідеміологічного профілю, а також фахівців підприємств, установ, організацій, проведення санітарно-гігієнічних та бактеріологічних досліджень;

о) надання за заявками замовників послуг з організації роботи відомчих санітарних лабораторій, оснащення їх медичною технікою (обладнанням, апаратурою, приладами); навчання на місці фахівців таких лабораторій методики проведення санітарно-гігієнічних досліджень.

З аналізу викладених норм слідує, що постачання послуг з охорони здоров`я закладами охорони здоров`я, що мають ліцензію на постачання таких послуг, а також постачання послуг реабілітаційними установами для інвалідів та дітей-інвалідів, що мають ліцензію на постачання таких послуг відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування ПДВ, крім тих, які визначені у переліку до підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України (пункти «а» - «о»).

Направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції Верховний Суд у своїй постанові від 07.10.2021 вказав, що суди попередніх інстанцій виходили з того, що в частині спірних податкових накладних Товариством не конкретизовано, у зв`язку із наданням яких саме медичних послуг вони складались, а частина - оформлені на операції з відшкодування комунальних послуг, комунальних витрат, утримання прибудинкової території, операційної оренди приміщень, супроводження масових заходів, тобто не входять до переліку звільнених від ПДВ операцій та виписані для платників ПДВ, що перебувають на загальній системі оподаткування; водночас, заповнюючи графи I-VI Розділу А податкових накладних, позивач задекларував, що його операції, у тому числі з медичних послуг, оподатковуються ПДВ.

В ході розгляду справи судом запропоновано позивачу надати до суду докази на підтвердження того, що спірні податкові накладні складались відносно медичних послуг, що звільняються від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у разі несвоєчасності їх реєстрації.

Представник позивача зазначив, що податкові накладні від 08.09.2017 №211, від 30.04.2018 №421, від 30.04.2018 №418, від 30.04.2018 №419, від 30.04.2018 №420, від 08.06.2018 №237 оформлені на операції з відшкодування комунальних послуг, комунальних витрат, утримання прибудинкової території, операційної оренди приміщень, супроводження масових заходів, тобто не входять до переліку звільнених від ПДВ операцій та виписані для платників ПДВ, що перебувають на загальній системі оподаткування. Належних та допустимих доказів того, що решта податкових накладних складались відносно медичних послуг, що звільняються від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України у разі несвоєчасності їх реєстрації позивачем до суду не надано.

Доводи позивача про те, що він здійснює свою господарську діяльність відповідно до ліцензії Міністерства охорони здоров`я України серії АВ №567456 не підтверджує того факту, що решта спірних податкових накладних пов`язана з наданням послуг, які визначені у переліку до підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України (пункти «а» - «о»). Слід зазначити, що ліцензія - це право позивача на надання певних медичних послуг та не є доказом їх надання.

Враховуючи те, що позивач не надав доказів того, що решта спірних податкових накладних не пов`язана з наданням послуг, які визначені у переліку до підпункту 197.1.5 пункту 197.1 статті 197 ПК України (пункти «а» - «о»), суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог у цій частині.

Щодо застосування у спірних правовідносинах ретроперспективної норми, слід зазначити про таке.

23 травня 2020 року набрали чинності положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року №466-IX (надалі - Закон №466-ІХ).

Цим законодавчим актом підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 73, за змістом якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців" від 14 липня 2020 року №786-IX (надалі також - Закон №786-IX; який набрав чинності 08 серпня 2020 року) у підрозділі 2 у пункті 73 ПК України в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31 грудня 2019 року" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень"; в абзаці другому цифри і слова "5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінено цифрами і словами "2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень".

Зі змістовного та синтаксичного аналізу побудови наведених вище норм права, можна зробити висновок, що законодавець мав на меті не лише уточнити й розширити перелік випадків, за яких платник податків звільняється від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, а й убезпечити платників податків від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними положеннями податкового законодавства, у випадках та за умов, наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України. Тобто законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постановах від 11 листопада 2020 року у справі №160/1553/19 від 26 серпня 2021 року у справі №520/1874/2020.

Отже, ретроспективна норма підлягає застосуванню у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на 23 травня 2020 року (дату набрання чинності Законом №466-ІХ).

Судом встановлено відсутність однієї зі вказаних умов для застосування ретроспективної норми, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення хоч і перебувають у процедурі судового оскарження, однак грошові зобов`язання за ними сплачено 15.08.2019 до набрання чинності Законом №466-ІХ. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням №6742 від 15.08.2019 про сплату 166 0330, 28 грн згідно податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 28.12.2018 № та визнається сторонами.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ретроперспективної норми.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до положень 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2022 року.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ