Справа № 260/1126/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 березня 2022 рокум. Ужгород№ 260/1126/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гаврилко С.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коваленка Олександра Миколайовича до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника - адвоката Коваленка Олександра Миколайовича (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 19/3) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ракоці, 13, ), якою просить суд: "1. Визнати незаконним бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (), щодо невиплати до встановлених законодавством, доплати до зарплати відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 2019)" від 30.03.2020 р. № 540-ІХ, та зобов`язати відповідача виплатити вказані доплати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2021 року по 20.09.2021 року; 2. Визнати незаконним бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (), щодо невиплати в подвійному розмірі роботи добовому наряді у святковий і неробочий день та зобов`язати відповідача виплатити вказану заборгованість на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), за період 2011 по 2021 року; 3. Визнати незаконним бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (), щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 рік та зобов`язати відповідача здійснити виплату такої допомоги; 4. Визнати незаконним Наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 200 о/с, в частині відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився складає 3488,20 гр.; 5. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області () здійснити нарахування та виплату грошової компенсації, за невикористану частину відпусток ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у відповідності до статі 83 КЗпП України, як основних так і додаткових за період з 2011 по 20.09.2021 року; 6. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області () здійснити виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в період 2011 по 20.09.2021 року; 7. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області () здійснити нарахування та виплату середнього заробітку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 20.09.2021 по день фактичного розрахунку за затримку розрахунку при звільненні; 8. Стягнути з Головного управління Національної поліції Закарпатської області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 25 000,00 грн (двадцять п`ять тисяч грн 00 коп.).".

Відповідно до статті 122 частин 1, 2, 3 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просив суд, зокрема, визнати протиправним наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 200 о/с від 16 вересня 2021 року, в частині суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, що складає 3488,20 грн та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області здійснити виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в період з 2011 по 20 вересня 2021 року.

Згідно зі статтею 122 частиною 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Стаття 122 частина 3 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (стаття 122 частина 5 КАС України).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Позивачем оскаржується наказ № 200 о/с від 16 вересня 2021 року, однак звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав у цій частині лише 15 березня 2022 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, спірні правовідносини в даній справі виникли у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення зі служби компенсації за невикористане речове майно.

З урахуванням правової природи грошової компенсації за неотримане речове майно, яка визначена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, спеціальним строком звернення до суду є місячний строк, визначений статтею 122 частиною 5 КАС України.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі № 520/7668/20.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено зі служби наказом від 16 вересня 2021 року № 200 о/с з 20 вересня 2021 року, та на день звільнення, йому повинні бути виплачені всі належні платежі, в тому числі і грошова компенсація вартості речового майна, і саме з моменту невиплати такої компенсації позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Отже, позивач звернувся до адміністративного суду 15 березня 2022 року, з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку звернення до суду.

Одночасно зі зверненням з даним позовом до суду позивач заяву про поновлення процесуальних строків із зазначенням поважності причин пропуску не подавав.

Вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачеві починаючи з дати прийняття оскаржуваних наказів звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до статті 123 частини 1 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивачу слід подати заяву про поновлення строку на звернення до суду з викладенням обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з відповідними доказами на їх підтвердження.

З огляду на викладене, з врахуванням статті 123 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, слід залишити без руху.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI (надалі Закон України № 3674-VI).

Відповідно до статті 3 частини 1 Закону України № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до статті 4 частини 1 Закону України № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України № 3674-VI за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2270 грн 00 коп.

Отже, судовий збір за подання цього позову з майновою вимогою становить 1 відсоток ціни заявленої позовної вимоги.

Предметом оскарження у цій справі є, зокрема, зобов`язання відповідача виплатити грошову компенсацію за нетримане речове майно.

Відповідно до статті 160 частини 5 пункту 3 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Як було встановлено, позивач, у тому числі, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію за неотримане речове майно, при цьому позивачем в позовній заяві (прохальній частині) не зазначено загальну ціну позову та не наведено обґрунтований розрахунок суми на яку позивач вважає вірною.

Таким чином, в порушенні статті 160 частини 5 пункту 3 КАС України позивачем в позовній заяві не зазначено загальну ціну позову та не наведено обґрунтований розрахунок суми.

А відтак, позивачу необхідно надати суду обґрунтований розрахунок ціни позову за майновими вимогами, вказавши суму, яку позивач просить стягнути (грошова компенсація за неотримане речове майно) одночасно подавши доказ сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладених норм, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Стягнення з роботодавця середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не є заробітною платою, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця, відповідно на вказані вимоги позивача не поширюються положення статті 5 частини 1 пункту 1 Закону України "Про судовий збір", за яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, висновки якого, в силу вимог статті 242 частини 5 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена статтею 5 частиною 1 пунктом 1 Закону України № 3674-VI, згідно із якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, судовий збір за подання цього позову з майновою вимогою (зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) становить 1 відсоток ціни заявленої позовної вимоги.

Отже, судовий збір за подання цього позову з майновою вимогою (зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) становить 1 відсоток ціни заявленої позовної вимоги.

Крім того, відповідно до статті 160 частини 5 пункту 3 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, ціна позову (хоча би на день звернення до суду), обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

На порушення вказаної вимоги позивачем в позовній заяві не зазначено загальну ціну позову та не наведено розрахунок по кожній вимозі окремо.

Для сплати судового збору для звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975895; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4007493; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *; 101; _____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Закарпатський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, зокрема, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до статті 169 частини 4 пункту 1 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

мотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду;

обґрунтований розрахунок ціни позову за майновою вимогою про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вказавши суму, яку позивач просить стягнути одночасно подавши оригінал доказу сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни заявленої позовної вимоги;

обґрунтований розрахунок ціни позову за майновими вимогами, вказавши суму, яку позивач просить стягнути (грошова компенсація за неотримане речове майно) одночасно подавши доказ сплати судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коваленка Олександра Миколайовича до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Попередити позивача, що у випадку не виправлення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху у встановлені судом строки, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.Є. Гаврилко