Справа № 560/667/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/667/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

23 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Євтушенко Д. О.,

представника відповідача - Іванського В.І.

представника позивача - Нечитайла Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України та до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено.

В подальшому, ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, яка мотивована тим, що, ухвалюючи рішення від 12 серпня 2021 року, суд першої інстанції не вирішив питання щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат в сумі 100 000 грн., сплачених за підготовку експертного висновку.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року заяву позивача про винесення додаткового судового рішення задоволено та стягнуто на користь ТОВ "Суффле Агро Україна" 100 000 грн. витрат, понесених на підготовку експертного висновку за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулось з ініціативи позивача, тому у відповідача (апелянта по справі) відсутні підстави для відшкодування витрат на підготовку експертного висновку.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини справи.

В ході розгляду даної справи, на замовлення позивача судовим експертом проведена економічна експертиза на вирішення якої було поставлено питання документального та нормативного підтвердження, зазначеного в Акті від 20.11.2020 року №513/28-10-52-10/34863309, факту заниження об`єкту оподаткування податку на додану вартість ТОВ "Суффле Агро України" внаслідок заниження податкових зобов`язань із податку на додатну вартість за період серпень 2020 року на загальну суму 66175604 грн. і, відповідно, завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 66175604 грн. за результатами якої наданий висновок експерта від 11.05.2021 року.

На підтвердження та в обґрунтування витрат на проведення експертизи позивачем було долучено до матеріалів справи договір про надання послуг №22/04-2021 від 31.03.2021 року, заяву про проведення судової економічної експертизи №2 від 27.02.2021 року, акт здачі - приймання робіт №ОУ-0000977 від 11.11.2021 року, рахунок фактуру №СФ-0000280 від 05.05.2021 року, рахунок - фактуру №СФ-0000281 від 11.05.2021 року, виписку із банківського рахунку позивача в системі Клієнт-Банк.

Надаючи оцінку доцільності заявленої до стягнення з відповідача вартості проведеної експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказане експертне дослідження проведено з питань, які є предметом адміністративного позову, відтак витрати понесенні стороною на проведення експертизи пов`язані з розглядом справи, а отже є виправданими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертиз.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

На користь такого висновку також свідчать норми частини восьмої статті 104 КАС, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.12.2020 у справі № 824/647/19-а.

Як встановлено судом першої інстанції, в межах даної справи замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача в процесі розгляду справи судом першої інстанції, тобто вже після звернення до суду з даним позовом.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача, апелянта у справі, витрат на підготовку експертного висновку.

Колегія суддів відзначає, що апелянт, заперечуючи доцільність відшкодування позивачу витрат на підготовку експертного висновку, не скористався можливістю згідно ст. 134 КАС України довести неспівмірність заявлених вимог та не подав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, жодних заяв та доказів на спростування заяви позивача про витрати на проведення експертизи.

При цьому, оскаржуючи вказане рішення суду першої інстанції, відповідач посилається виключно на власне трактування норм чинного законодавства, які колегією суддів до уваги не беруться, як такі, що є помилковими та грунтуються на припущеннях.

Таким чином, підстави для сумніву в обґрунтованості висновку суду першої інстанції у додатковому рішенні щодо доведеності позивачем факту понесених ним витрат на підготовку експертного висновку у судової колегії відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність позивачем понесених ним в ході розгляду даної справи судових витрат.

Інші доводи апеляційної скарги, на переконання судової колегії, не потребують детальної оцінки, позаяк являють собою виключно довільне та суб`єктивне трактування апелянтом дійсних обставин справи та норм чинного процесуального законодавства.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено правомірне та обґрунтоване рішення, факт порушення судом норм матеріального та процесуального права свого підтвердження не знайшов.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 березня 2022 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.