Справа № 600/6597/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6597/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 в частині нарахування єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн.

В обґрунтування незаконності оскаржуваної вимоги позивач вказував про безпідставність нарахування єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн, оскільки в цей період він як фізична особа-підприємець доходів не отримував, натомість перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату, а платником єдиного соціального внеску за нього був роботодавець.

Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано сторонам подати заяви по суті справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про правомірність нарахування єдиного соціального внеску, водночас зазначено і про відкликання вимоги від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 на суму 16697,78 грн в автоматичному режимі 24 липня 2021 року внаслідок проведення ІКП коригування щоквартальних нарахувань ЄСВ.

13 січня 2022 року позивачем подано суду заяву про зміну предмету позову, згідно якої він просить суд приєднати її до матеріалів справи, а предмет позову змінює і просить: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування ЄСВ в інтегрованій картці платника податку за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн та зобов`язати відповідача відкоригувати дані ІКП позивача шляхом виключення нарахувань з ЄСВ за вказаний період.

08 лютого 2022 року відповідачем подано заперечення на заяву про зміну предмету позову, які обґрунтовані недоцільністю вимог заяви про зміну предмету позову, при цьому наголошено на відкликанні в автоматичному режимі оскаржуваної вимоги від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 на суму 16697,78 грн.

За таких обставин суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, даною нормою визначено строки, протягом яких позивач має право подати заяву про зміну предмета позову.

Згідно частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження і судове засідання не проводиться, то заяву про зміну предмета позову позивач мав право подати протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що провадження у цій справі відкрито 03 грудня 2021 року, то позивач мав право подати заяву про зміну предмета позову у справі до 04 січня 2022 року (01 - 03 січня 2022 року вихідні дні).

Між тим, заяву про зміну предмета позову подано позивачем лише 13 січня 2022 року, тобто поза межами строку, встановленого законом, подання такого виду заяв. При цьому позивачем не наведено жодних причин неможливості подати названу заяву у встановлений законом строк.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для прийняття судом до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову.

Отже, судом розглядатимуться позовні вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 в частині нарахування єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач був зареєстрований у встановленому законом порядку як фізична особа-підприємець.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, яке набрало законної сили, у справі №600/862/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення - позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 13.03.2019 року № Ф-6557-56 на суму 18276,72 грн.

Згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56, прийнятої відповідачем по відношенню до позивача, останній зобов`язаний сплатити заборгованість у розмірі 16697,78 грн. При цьому за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року нарахування ЄСВ становить суму 9180,60 грн, що визнавалось сторонами справи.

Поряд з цим судом встановлено, що у вказаний вище період позивач як фізична особа-підприємець доходів не отримував, натомість перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату, а платником єдиного соціального внеску за нього був роботодавець, що також визнавалось сторонами цієї справи.

За таких обставин суд в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України звертає увагу на правову позицію Верховного Суду в таких правовідносинах, викладену у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №440/2149/19

Так, судом касаційної інстанції було зазначено про те, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності. Отже, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем. Інше тлумачення норм Закону №2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

З огляду на наведене, суд погоджується із твердженнями позивача щодо безпідставності нарахування відповідачем єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн, що включена до оскаржуваної вимоги.

Водночас згідно матеріалів справи та визнавалось її сторонами, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 на суму 16697,78 грн відкликана в автоматичному режимі 24 липня 2021 року внаслідок проведення ІКП коригування щоквартальних нарахувань ЄСВ.

Таким чином, оскільки оскаржуване у позовній заяві рішення податкового органу було відкликане, що не породжує для позивача обов`язку його виконання, в тому числі щодо сплати заборгованості з єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн, то наразі у суду відсутні підстави для визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 в частині нарахування єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн.

Тому, за фактичної відсутності дії оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень як індивідуального акту заявлені у позовній заяві вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 02 червня 2021 року №Ф-6557-56 в частині нарахування єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року на суму 9180,60 грн задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 15 березня 2022 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.П. Лелюк