Справа № 160/6793/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/6793/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 (суддя Пруднік С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та протизаконними, зобов`язання вчинити певні дії, та за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 до відповідача-1: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в якому просили:

- визнати дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області протиправними;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату наступних страхових виплат:

ОСОБА_1 відповідно до ч. 6 ст.42 Закону - одноразову допомогу сім`ї померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_5 у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день настання права на страхову виплату; відповідно до ч. 6 ст.42 Закону - одноразову допомогу як особі, яка була на утриманні померлого, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день настання права на страхову виплату;

ОСОБА_2 відповідно до ч. 6 ст.42 Закону - одноразову допомогу як особі, яка була на утриманні померлого, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день настання права на страхову виплату.

ОСОБА_3 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні одноразової страхової допомоги, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, ОСОБА_3 , як законному представнику малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є членом сім`ї ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_3 , як законному представнику малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову страхову допомогу, як члену сім`ї ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та протизаконними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області у виплаті одноразової допомоги.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо призначення та виплати на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 42 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 , яка діє як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 до відповідача-1: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, відповідача-2: ОСОБА_1 , відповідача-3: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області у виплаті одноразової допомоги.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо призначення та виплати на користь ОСОБА_3 грошової допомоги відповідно до частини шостої статті 42 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з прийняттям за наслідками такого розгляду відповідного рішення з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачем зазначено, що судом не надано оцінки відсутності належних доказів тієї обставини, що позивачі перебували на утриманні померлого ОСОБА_5 та були членами його сім`ї. Відповідач вказує, що довідка про реєстрацію позивачів по справі за однією адресою з погиблим, ще не є доказом того що вони були однією сім`єю та перебували на утриманні останнього. Скаржник вказує, що судом не надано оцінки, тій обставині, що відповідач не приймав рішення у формі постанови щодо відмови у наданні страхових виплат. Крім того, зазначає про те, що судом помилково віднесено до членів сім`ї погиблого ОСОБА_5 його колишню дружину.

Позивачами до суду надіслано відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні заперечують проти задоволення вимог апеляційної скарги, вказуючи на необґрунтованість доводів скаржника та наполягають на обґрунтованості та правомірності висновків суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 06.11.2020р. на території шахти ЦВ0-1 ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», який знаходиться у Тернівському районі м. Кривого Рогу під час виконання робіт на виробництві із підвищеною небезпекою стався нещасний випадок із агломератником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РН0КПП НОМЕР_1 ), який від отриманих травм загинув на місці.

Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_2 від 09.11.2020р.), записом у трудовій книжці ОСОБА_5 (наказ №560 від 17.11.2020р.) та актом спеціального розслідування нещасного випадку (від 24.12.2020р. форми №Н-1/П). Потерпілий ОСОБА_5 був сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тож, загиблий ОСОБА_5 був зареєстрований і мешкав разом з батьками однією сім`єю, доказом чого є свідоцтво про його народження, відповідна відмітка у його паспорті та довідки про склад сім`ї з місця проживання.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вперше звернулись з заявою про призначення страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно документів доданих до заяви та відповідно ст. 41 Закону та п.п. 5.2.5 Порядку право на страхові виплати мають непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (батьки померлого, незалежно від того, разом вони проживали чи окремо) - мають право тільки для призначення щомісячних страхових виплат, одноразова виплата їм. як утриманцям, не призначається. При цьому сума страхових виплат на всіх непрацездатних осіб, які не перебували на його утриманні, визначається у розмірі 25 відсотків від середньомісячної заробітної плати (доходу) годувальника, якщо інший розмір не встановлено в судовому порядку (п.п 5.5.2 Порядку).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були призначені щомісячні страхові виплати в розмірі - по 868,33 грн. на кожного з батьків.

09.02.2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою для оформлення та отримання страхових виплат: одноразової допомоги сім`ї померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_5 у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день настання права на страхову виплату; одноразової допомоги кожному як особі, яка була на утриманні померлого, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на день настання права на страхову виплату.

Листом від 19.02.2021 року Криворізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на заяву від 09.02.2021 року вх. №1613 повідомило позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що надана до фонду довідку від 09.02.2021 № б/н (вх. від 09.02.2021 №1612) яка видана Квартальним комітетом № 55, яка містить наявну інформацію про те, що ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав, але не містить необхідної інформації про склад сім`ї померлого ОСОБА_5 , отже відсутні підстави для призначення одноразових страхових виплат.

Не погодившись з даною відмовою позивачі звернулись до суду.

Щодо ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина загиблого ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджено копією свідоцтва про одруження.

Від спільного подружнього життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилися донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (копія свідоцтва про народження, копія картки платника податків ОСОБА_4 наявні в матеріалах справи).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано рішенням Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року у цивільній справі №216/1224/15-ц.

На примусовому виконанні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (раніше Центрально-Міський ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області) перебував судовий наказ №216/4167/18 виданий 10.09.2018. Вказаним судовим наказом від 10.09.2018 було стягнуто з боржника ОСОБА_5 , на користь стягувача ОСОБА_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї третини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 31.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись вимогами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як особі, що перебувала на утримані загиблого 06.11.2020 ОСОБА_5 / як особі, яка має на це право відповідачем було призначено наступні страхові виплати: одноразова допомога у сумі, що дорівнювала 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день смерті потерпілого; щомісячна страхова виплата.

15 квітня 2021 (вх. №436 від 15.04.2021) ОСОБА_3 як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції фонду в Дніпропетровській області соціального страхування ще й з проханням виплатити ОСОБА_3 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , одноразову страхову допомогу, як члену сім`ї ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Однак листом Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області №20.1-16/2622 від 22 квітня 2021 року, відмовлено у виплаті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як члену сім`ї ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, одноразової страхової допомоги, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_3 не є членом сім`ї колишнього чоловіка, а отже не має права на отримання даної страхової виплати.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтею 46 Конституцією України громадянам України гарантовано право на соціальний захист, що включає право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1105 відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Статтею 41 Закону України №1105 встановлено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Згідно ч.3 ст.41 Закону № 1105 право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Положеннями ч.6 ст.42 Закону № 1105 передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до п.п.20 п.5.1 Порядку Управління (відділення) Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам, які мають на це право, за умови подання таких документів, зокрема, довідки про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні або копії відповідного рішення суду.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено поняття сім`ї. Так, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Так, спірним питанням у даній справі є те, хто з осіб, які зверталися до відповідача із заявою про отримання одноразової допомоги, є членом сім`ї загиблого ОСОБА_5 , та відповідно, мають право на отримання цієї допомоги.

Щодо батьків загиблого ОСОБА_5 .

Батько потерпілого ОСОБА_5 : позивач-1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується копією паспорта, тобто є особою пенсійного віку, має станом на теперішній час вік 71 рік, не працює, що підтверджується копією трудової книжки (від 23.03.1971р.), є інвалідом III групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (№ НОМЕР_3 від 01.02.2007р.) та довідкою МСЕК (серія МСЕ-ДНА-01 №664887 від 22.05.2009р.).

Мати потерпілого ОСОБА_5 : позивач-2 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією паспорта, тобто є особою пенсійного віку, має станом на теперішній час вік 73 роки, не працює, що підтверджується копією трудової книжки (від 20.12.1966р.), є інвалідом II групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (від 12.03.2000р.) та витягом із акту огляду у МСЕК (серія МСЕ-ДНА-01 №287019 від 31.01.2002р.).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.11.1989 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно до копії довідки керуючого справами виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради від 15.03.2021 року, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з загиблим проживали ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 10.11.1989 року.; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10.11.1989 року.; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.09.2015 року.

На утриманні загиблого ОСОБА_5 знаходились:

1. Батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсіонер, інвалід 3-ї групи.

2. Мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонерка, інвалід 2-ї групи.

За наведених обставин, беззаперечним вважається право батьків загиблого на отримання одноразової страхової виплати у зв`язку зі смертю сина, на утриманні якого вони перебували.

Колегія суддів зазначає, що документи, що містяться в матеріалах справи підтверджують факт родинних відносин позивачів з загиблим ОСОБА_5 , факт спільного мешкання, а також непрацездатності батьків загиблого ОСОБА_5 . За даних обставин суд визнає неспроможними доводи скаржника щодо того, що факт спільного проживання не є свідченням того, що особи, що спільно мешкають є однією сім`єю.

Щодо ОСОБА_3 судова колегія вказує на те, що позивач діє в інтересах малолітнього сина загиблого ОСОБА_5 . Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_3 діє в інтересах та від імені малолітнього сина загиблого, а отже фактично членом сім`ї загиблого та особою, що має право на отримання одноразової як член сім`ї є саме син загиблого ОСОБА_5 - ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_3 внаслідок малолітності сина на момент судового розгляду справи є його законним представником, який діє в інтересах та від імені сина та не претендує на статус «члена сім`ї» колишнього чоловіка.

Так само колегія відхиляє доводи скаржника щодо того, що суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що відповідачем не було прийнято рішення у формі постанови. Оскільки саме встановлення даної обставини, обумовило рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог визнати протиправними дії щодо відмови, вимог щодо зобов`язано відповідача призначити та виплатити суму страхової виплати. Судом першої інстанції правильно зазначено про те, що лист щодо відмови у призначенні допомоги не є вирішенням питання по суті, а отже заявлені вимоги є передчасними.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом надано повну та правильну оцінку встановленим по справі обставинам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, які повторюють правове обґрунтування заперечення до позовних заяв, які повно розглянуто та спростовано судом першої інстанції, свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи не знайшли.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підстав викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя І.Ю. Добродняк