Справа № 522/6850/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 522/6850/21
Головуючий в 1 інстанції: Шенцева О.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І. О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Держекоінспекція) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2021 №000594 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив, що посадові особи Держекоінспекції, з`явившись 12.04.2021 на проведення державного нагляду (контролю), пред`явили направлення на проведення планової перевірки від 06.04.2021 №340, яке не містило переліку питань, що підлягали дослідженню. Водночас, як стверджує позивач, абзац 2 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877 - V (далі - Закон №877-V) встановлює такі вимоги до даного документа, а їх недотримання є підставою для недопуску суб`єктом господарювання посадових осіб органу державного нагляду (контролю) для здійснення перевірки.

Далі, позивач наголошує на тому, що системний аналіз частини 1 та частини 5 статті 7 Закону №877-V дає підстави для висновку про обов`язковість пред`явлення органом державного нагляду (контролю) при проведення перевірки суб`єкту господарювання наказу про проведення перевірки, який має містити найменування суб`єкта господарювання щодо якого буде здійснюватися такий захід та предмет перевірки.

Не пред`явлення наказу на проведення перевірки є також підставою для недопуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до проведення перевірки.

Резюмуючи викладене ОСОБА_1 указує, що він, не допускаючи посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до перевірки, скористався своїми правами, що гарантовані приписами частини 5 статті 7 та статті 10 Закону №877-V, у зв`язку з чим, його дії не можна кваліфікувати як протиправні.

Доводами позову також є кваліфікація правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 20 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» від 25.06.1991 №1264ХІІ (далі - Закон №1264ХІІ), а в постанові про накладення адміністративного стягнення за статтею 68 Закону №1264ХІІ.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що оскаржувана постанова прийнята за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 заявив нову підставу для задоволення позову, а саме, що він не є суб`єктом відповідальності за правопорушенням, передбаченим статтею 185-5 КУпАП, адже не є посадовою особою ТОВ «ТІС - Гідротехніка».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав противоправною та скасував постанову Держекоінспекції від 12.04.2021 №000594 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за статтею 188-5 КУпАП та закрив справу про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з таких підстав.

Так, суд вважав обґрунтованою позицією позивача, що за аналізом частин 1 та 5 статті 7 Закону №877 - V випливає висновок про обов`язковість надання контролюючим органом наказу (рішення, розпорядження) про проведення перевірки, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Суд не погодився з доводами Держекоінспекції про відсутність такого обов`язку, зазначивши, що матеріали справи не містять жодних доказів ознайомлення суб`єкта господарювання - ТОВ «ТІС - Гідротехніка» із проведенням контролюючим органом планових перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Також суд вважав, що є правильним довід позивача, що в направленні на проведення планової перевірки №340пр від 06.04.2021 повинен бути зазначений перелік питань щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), як це передбачено приписами абзацу 9 частини 2 статті 5 Закону №877-V.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивача правових підстав для відмови у допуску до перевірки.

Суд, за власною ініціативою, дослідив обставини чи є ОСОБА_1 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною статтею 188-5 КУпАП.

Так, суд з`ясував, що у спірних правовідносинах суб`єктом даного правопорушення повинна бути посадова особа ТОВ «ТІС-Гідротехніка», а за пунктами статуту даного товариства, управління його поточною діяльністю здійснюється директором і директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства.

Суд першої інстанції поважав, що орган державного нагляду (контролю) при винесенні оскаржуваної постанови не встановив та не надав доказів того, що позивач є посадовою особою ТОВ «ТІС-Гідротехніка».

Разом з тим, суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам позивача, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена за відсутністю протоколу про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Держекоінспекція, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Незгода з рішенням суду складається з таких підстав.

Так, на думку скаржника, є помилковим висновок суду першої інстанції, що Законом №877-V встановлений обов`язок органу державного нагляду (контролю) пред`являти уповноваженій особі суб`єкта господарювання наказ (рішення, розпорядження) на проведення перевірочного заходу. На переконання скаржника, за приписами статей 7 та 10 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити уповноваженій особі суб`єкта господарювання лише посвідчення (направлення) на проведення перевірки та службове посвідчення. Саме непред`явлення вказаних документів, як пояснює скаржник, є підставою для недопуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до перевірки. Як зазначає представник Держекоінспекції, така позиція сформована Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №816/169/17.

Далі, на думку представника Держекоінспекції, є неправильною позиція суду першої інстанції про те, що в направленні на проведення перевірки повинен містися перелік питань, які підлягають дослідженню при проведенні планового заходу.

На користь такої позиції, як зазначає скаржник, свідчить частина 3 статті 7 Закону №877-V.

Окрім того, на його думку, враховуючи, що ТОВ «ТІС - Гідротехніка» належить до суб`єктів великого підприємництва з високим ступенем ризику, предметом проведення планової перевірки такого суб`єкта господарювання є дотримання вимог природоохоронного законодавства, що і було зазначено в направленні від 06.04.2021 №340пр.

Поряд з цим, представник Держекоінспекції не висловив своєї правової позиції щодо висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП.

ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, указує про необґрунтованість та безпідставність її доводів, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції, що викладена в судовому рішенні про правомірність дій ОСОБА_1 щодо недопуску посадових осіб Держекоінспекції до перевірки, а також про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

06.04.2021 директор ТОВ «ТІС - Гідротехніка» уповноважив, відповідно до довіреності №6, консультанта з екологічних питань Джеджору С.В. представляти інтереси товариства у відносинах, зокрема, у сфері охорони навколишнього середовища, у тому числі при здійсненні перевірок ( з правом підпису від імені Довірителя актів про відмову у допуску до проведення планової або позапланової перевірки, згоду контролю (нагляду) у сфері господарської діяльності.

Згідно відомостей Інтегрованої системи автоматизованої системи державного нагляду (контролю) що створюється з метою забезпечення суб`єктів господарювання та органів державної влади, органів місцевого самоврядування інформацією про заходи державного нагляду ТОВ «ТІС - Гідротехніка» належить до суб`єктів великого підприємництва з високим ступенем ризику.

27.11.2020 Державною екологічною інспекцією України прийнятий наказ, яким затверджено план заходів державного нагляду (контролю) Держекоінспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на 2021 рік, щодо проведення планових перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства суб`єктами господарювання, зокрема, ТОВ «ТІС - Гідротехніка».

На виконання наведеного наказу, Держекоінспекцією прийнятий наказ від 30.03.2021 №343 про проведення планової перевірки суб`єктів господарювання у квітні 2021 року, в тому числі і ТОВ «ТІС - Гідротехніка» у період з 09.04.2021 по 29.04.2021.

16.02.2021 на адресу ТОВ «ТІС - Гідротехніка» було направлено повідомлення №134/9пл про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в термін з 09.04.2021 по 22.04.2021.

Відповідно до змісту направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «ТІС - Гідротехніка», в ньому зазначено: місцезнаходження юридичної особи, що належить перевірити; перелічені державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища; термін проведення перевірки;, підстави для здійснення перевірки, а також предмет перевірки.

Предметом перевірки вказано дотримання вимог природоохоронного законодавства.

12.04.2021 на зворотному боці даного направлення, ОСОБА_1 , як уповноважена особа ТОВ «ТІС - Гідротехніка», зробив напис про отримання направлення на проведення планової перевірки та про те, що, керуючись статтею 10 Закону №877-V, повідомляє про недопуск до перевірки.

12.04.2021 посадовою особою Держекоінспекції був складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-5 КУпАП, а саме невиконання законних розпоряджень посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, що виразилося у недопущення до проведення планової перевірки дотримання вимог ТОВ «ТІС - Гідротехніка» природоохоронного законодавства.

З даним протоколом ОСОБА_1 ознайомився, з ним не погодився , зазначивши, що пояснення викладені на окремих аркушах.

12.04.2021 ОСОБА_1 надав пояснення з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності, в яких заявив про відсутність підстав для проведення планового перевірочного заходу, про порушення в оформлення документів на перевірку та наголосив, що особа не може бути притягнута до відповідальності, в тому числі адміністративної, якщо вона діяла відповідно до законодавства.

У цьому поясненні ОСОБА_1 не вважав, що він не є особою, яка не повинна відповідати за вчинення даного правопорушення.

12.04.2021 державним інспектором Держекоінспекції Бондаревським К.Б., в присутності ОСОБА_1 , прийнято постанову № 000594 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП.

Також Держекоінспекцією складений акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 12.04.2021 №212.

У цьому документі Держекоінспекція зазначила про порушення суб`єктом господарювання статей 20-2, 68 Закону №1264ХІІ, статті 11 Закону №877 - V, що виразилося у недопущенні представником ТОВ «ТІС - Гідротехніка» державних інспекторів з охорони природного навколишнього середовища до проведення заходів державного нагляду (контролю). До того ж, у цьому акті наголошується на невиконанні законних розпоряджень посадових осіб Держекоінспекції.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Проаналізувавши підстави, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, колегія суддів установила, що вони є взаємовиключними, тобто позивач, заявляючи про те, що він правомірно не допустив посадових осіб Держекоінспекції до проведення заходу державного нагляду (контролю), позиціонує себе як особу, якої надані такі повноваження.

На підтвердження таких повноважень позивач надає довіреність від керівника ТОВ «ТІС - Гідротехніка», де також встановлені його повноваження не допускати осіб, що діють у сфері охорони навколишнього середовища до перевірки.

Поряд з цим, позивач стверджує про те, що не є суб`єктом правопорушення, встановленого статтею 188-5 КУпАП, адже не є посадовою особою.

Якщо позивач вважає, що він не є той особою, яка має повноваження перешкоджати діяльності органу державного нагляду (контролю) у проведенні перевірки, то, відповідно він не мав право перевіряти підстави для проведення планового заходу, досліджувати документи посадових осіб, що з`явилися для проведення перевірки та письмово відмовляти їм в допуску до проведення заходу державного нагляду (контролю).

Разом з тим, колегія суддів, розглядаючи апеляційну скаргу повинна навести мотиви прийняття та відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляцію.

Виконуючи даний припис законодавства, колегія суддів указує таке.

Закон №877 - V визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до абзаців другому та третьому державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідаючи на довід апеляції про помилковість висновку суду першої інстанції про встановлення Законом №877 - V обов`язку органу державного нагляду (контролю) пред`являти уповноваженій особі суб`єкта господарювання наказ (рішення, розпорядження) на проведення перевірочного заходу, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Відповідно до частини 4 статті 5 Закону №877 - V органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити:

дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;

найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Позивачем не заперечується своєчасне отримання повідомлення про проведення планового заходу.

Абзаци 1-3 статті 7 Закону №877 - V унормовують, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За такого правового регулювання колегія суддів вважає обґрунтованим довід скаржника, що посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання або його уповноваженій особі лише направлення на перевірку та службове посвідчення, що і було виконано у цій справі посадовими особами Держекоінспекції.

Зважаючи на викладене, є неправильним висновок суду першої інстанції про правомірність дій позивача щодо недопуску державних інспекторів Держекоінспекції до здійснення заходів державного нагляду (контролю) з підстав непред`явлення наказу на перевірку.

Як слушно зауважив скаржник, Верховний Суд з приводу подібних правовідносин висловив правову позицію, виклавши її в постанові від 21.02.2018 у справі №816/169/17.

Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив, що норми, які визначають право суб`єкта господарювання на недопуск до перевірки, містяться у статті 10 та у статті 7 Закону №877 - V і повинні застосовуватися узгоджено. Оскільки у статті 7 прямо зазначено непред`явлення яких саме документів може бути підставою для недопуску до перевірки (посвідчення (направлення) та службове посвідчення), то і у статті 10 під «копіями документів, передбаченими цим Законом», слід розуміти ті ж самі, документи, які передбачені у статті 7, тобто посвідчення (направлення) та службове посвідчення.

Відповідаючи на довід апеляції про необґрунтовану позицію суду першої інстанції, що підставою для недопуску до перевірки органу державного нагляду (контролю) є відсутність в направленні на проведення планової перевірки переліку питань, які належить дослідити при проведенні перевірочного заходу, колегія суддів зазначає таке.

Частина 3 статті 7 Закону №877 - V встановлює, що у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Суд апеляційної інстанції, вивчаючи зміст направлення на перевірку від 06.04.2021 №340пр установив, що воно цілком відповідає наведеній вище нормі, оскільки кожна графа цього документа заповнена. Варто зауважити, що на законодавчому рівні не встановлений обов`язок органу державного нагляду (контролю) перелічувати у посвідченні (направленні) на проведення заходу питання, які будуть досліджуватися.

Покликаючись на частину 2 статті 5 Закону №877 - V представник Держекоінспекції правильно зазначив, що залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Застосовуючи до спірних правовідносин згадану вище постанову Верховного Суду, скаржник обґрунтовано вважає, що зазначення в направленні на перевірку її предмета - дотримання вимог природоохоронного законодавства є достатнім, щоб чітко окреслити предмет перевірки та запобігти безпідставному неправомірному втручанню контролюючого органу в господарську діяльність.

Досліджуючи питання чи є ОСОБА_1 суб`єктом правопорушення, встановленого статтею 188 - 5 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 11 статті 4 Закону №877 - V плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Як мовилося вище, ТОВ «ТІС - Гідротехніка» не пізніш як за десять днів до дня здійснення планового заходу отримало відповідне повідомлення.

Отже, керівнику підприємства було відомо про проведення Держекоінспекцією планового заходу.

Зі змісту довіреності за підписом керівника ТОВ «ТІС - Гідротехніка» випливає, що останній уповноважив Джеджору С. В. за себе, на час проведення перевірки вирішувати питання надання згоди або недопуску посадових осіб Держекоінспекції до проведення заходів державного нагляду (контролю) (а.с.21).

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Як свідчить статут ТОВ «ТІС-Гідротехніка» (пункти 8.11, 8.12, 8.14) управління поточною діяльністю даного товариства здійснюється директором; директор вирішує всі питання його діяльності, крім тих, що відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників.

З наведеного випливає, що директор ТОВ «ТІС - Гідротехніка» мав право видати для представництва юридичної особи довіреність, а відтак у суду апеляційної інстанції є підстави вважати, що плановий захід здійснювався у присутності особи, уповноваженої керівником і ця особа може нести відповідальність за статтею 188-5 КУпАП.

На користь висновку, що на ОСОБА_1 правомірно накладено адміністративне стягнення, думку суду апеляційної інстанції, також свідчить статті 20-2, 68 Закону №1264-ХІІ.

Так, за приписами статті 20-2 Закону №1264ХІІ до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, у тому числі, складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом.

Положення статті 68 Закону №1264ХІІ унормовують, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам.

Відповідно до статті 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів вважає, що наявні у справі докази доводять факт невиконання ОСОБА_1 законних вимог Держекоінспекції, а юридичний аналіз конструкцій та змісту викладених вище правових норм дає підстави вважати, що в діях позивача присутня як об`єктивна так і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, встановленого статтею 188-5 КУпАП.

Аналізуючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів звернула увагу, що у своєму рішенні суд проігнорував доводи позивача, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові про накладення адміністративного стягнення містяться різні статті Закону №1264ХІІ, які, на думку суб`єкта владних повноважень, порушені представником суб`єкта господарювання.

Позивач, з цього приводу, не оскаржив рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, ураховуючи, що даний довід був зазначений в якості підстави позову, вважає надати йому правову оцінку.

Так, на думку колегії суддів, обставини того, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена стаття 20-2 Закону №1264-ХІІ, а в постанові про накладення адміністративного стягнення додатково зазначена стаття 68 Закону №1264ХІІ, не дає підстави для висновку про те, що в цих документах існують суперечності.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні закону, а тому, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 317 та пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення постанови про накладення адміністративного стягнення без змін.

За таких умов, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову від 12.04.2021 №000594 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за статтею 188-5 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко