Справа № 500/777/22
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/777/22

11 березня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач), в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 28.01.2022 про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 65155824 у справі №500/2529/19;

зобов`язати орган державної виконавчої служби провести виконавчі дії у справі ВП № 65155824 у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з метою фактичного виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі № 500/2529/19 у найкоротший термін, належним чином та у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.04.2021 на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП № 65155824 з примусового виконання рішення суду від 01.07.2020 у справі № 500/2529/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести поновлення та виплату позивачу пенсії за вислугою років з 7 жовтня 2009 з її одночасним перерахунком відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та компенсацією втрати частини доходів.

Позивач вказує на те, що станом на 01.02.2022 судове рішення не виконано належним чином та у повному обсязі без поважних причин. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не проведено перерахунку пенсії позивача за період з 07.10.2009, не виплачено пенсію та компенсацію втрати частини доходу за період з 07.10.2009 до 30.09.2020, з посиланням на відсутність коштів.

13.12.2021 позивач повторно звернувся до виконавчої служби із заявою "Про фактичне невиконання боржником судового рішення у справі №500/2529/19 та вжиття заходів примусового виконання рішення.

Постановою головного виконавця від 05.01.2022 виконавче провадження у справі відновлено, проте 28.01.2022 виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, у зв`язку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно або кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно або кошти, на які можна звернути стягнення, а також на проведення інших виконавчих дій щодо боржника, що виключає можливість виконання рішення.

Проте позивач не погоджується із вказаною постановою та вказує, що для відновлення порушеного права в повному розмірі на підставі рішення у справі № 500/2529/19 пенсія повинна виплачуватись позивачу в кожному періоді часу у такому розмірі, який він отримував би за відсутності перерви у здійсненні пенсійних виплат.

Вказує, що для проведення перерахунку пенсії позивачу за період із 07.10.2009 по день виконання рішення пенсійний орган, відповідно до Порядку № 45, зобов`язаний витребувати з Тернопільського обласного військового комісаріату також довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.03.2018 та 05.03.2019, що досі не зроблено.

Зазначає, що пенсійним органом не наведено жодної норми матеріального права, яка звільняла його від обов`язку, згідно з пенсійним законодавством та наступними змінами до нього, провести на виконання судового рішення поточні перерахунки та індексацію пенсії позивача, з виплатою надбавок та підвищень до пенсії, компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії, або дозволяла б встановлювати будь-які обмеження для виплати пенсії позивачу не загальних підставах.

Ухвалою судді від 09.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.02.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

17.02.2022 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 65155824 з примусового виконання виконавчого листа № 500/2529/19 від 10.03.2021 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом Тернопільської області, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести поновлення та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з її одночасним перерахунком відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і компенсацією втрати частини доходів.

На адресу відділу надійшло повідомлення про надання інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії стягувану в порядку встановленому виконавчим документом. Після проведеного перерахунку нараховано доплату пенсії у сумі 270567,79 грн, яка облікована у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати. Для фінансування цих виплат у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у грудні 2019 року.

17.05.2021 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду № 500/2529/19 у розмірі 5100,00 грн.

Вказану постанову було оскаржено, та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2918/21 від 12.07.2021 в задоволенні позовних вимог боржника про визнання протиправною постанови державного виконавця відмовлено повністю, проте постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2918/21 скасовано та прийняти постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 17.05.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП №65155824.

30.09.2021 державним виконавцем було скеровано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Проте, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2529/19 заяву представника відділу повернуто без розгляду.

Вказує, що з огляду на викладене, державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавством, що регулюють виконавче провадження, при цьому вказані обставини виключають можливість вчинення державним виконавцем подальших виконавчих дій в порядку статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

18.02.2022 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому він зокрема вказує, що відповідачем не здійснено перевірку факту непроведення пенсійним органом перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення у справі №500/2529/19. Крім того, представник позивача вказує, що спірним у справі є не розмір пенсії позивача після її перерахунку, а його непроведення.

Ухвалою суду від 24.02.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Розгляд справи відкладено.

Також, ухвалою суду від 24.02.2022 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області належним чином завірені копії розрахунку пенсії позивача, проведений на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №500/2529/19 та довідки на підставі якої проводився перерахунок пенсії.

В судове засідання представник позивача не прибув, у позовній заяві просив позов розглянути без його участі.

Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причин неприбуття представника до суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

14.04.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65155824 з виконання виконавчого листа №500/2529/19 виданого 10.03.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести поновлення та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з її одночасним перерахунком відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ) і компенсацією втрати частини доходів, якою встановлено боржнику 10 робочих днів для виконання рішення.

28.04.2021 та 11.05.2021 на адресу відділу надійшло повідомлення про надання інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії стягувану в порядку встановленому виконавчим документом. Після проведеного перерахунку нараховано доплату пенсії у сумі 270567,79 грн, яка облікована у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати. Для фінансування цих виплат у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік з урахуванням норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено видатки на погашення заборгованості із пенсійних виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у грудні 2019 року.

17.05.2021 державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду № 500/2529/19 у розмірі 5100,00 грн.

Вказану постанову було оскаржено та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2918/21 від 12.07.2021 в задоволенні позовних вимог боржника про визнання протиправною постанови державного виконавця відмовлено повністю, проте постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2021 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2918/21 скасовано та прийняти постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 17.05.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у ВП №65155824.

Скасовуючи рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/2918/21 від 12.07.2021, суд апеляційної інстанції виходив з того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

28.01.2022 керуючись п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", головним державним виконавцем відділу було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 65155824.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їхнього виконання встановлюються Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VI (далі - Закон № 4901).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону № 4901 перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів і відомостей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45) затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок № 845).

Пунктом 3 Порядку № 845 передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з п. 47 Порядку № 845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку № 845 визначено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

Відповідно до п. 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Аналіз викладених положень Закону № 4901 та Порядку № 845 дає підстави для висновку, що виконання судових рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" здійснюються у порядку черговості та в межах коштів, затверджених у Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік для цієї програми.

Отже, виплата пенсії позивачу у порядку черговості не може свідчити про те, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №500/2529/19 не виконана.

У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що пенсія позивача за вислугу років не може бути постійною величиною та повинна здійснюватися у бік збільшення на загальних підставах, відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що згідно із ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частина 1 ст. 15 вищевказаного Закону визначає, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262.

Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України". У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно пунктів 1, 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Абзацом 1 п. 5 Порядку № 45, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103) встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/3858/18 від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, визнано протиправними та нечинними п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Отже, з 05.03.2019 року - з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, пункти 1 та 2 Постанови № 103 втратили чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

Інші положення Порядку № 45, зокрема й ті, які визначають алгоритм дій, пов`язаних із перерахунком пенсії, після втрати чинності 05.03.2019 року положеннями п. 1, 2 Постанови № 103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45, є чинними.

Так, п. 2 Порядку № 45 встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно з п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Суд звертає увагу, що порядок проведення перерахунку раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій до прийняття Постанови № 103 так само проводився у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. При цьому, було встановлено, що на підставі рішення Кабінету Міністрів України державні органи (у тому числі МВС) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів головним управління Пенсійного фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а ті складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Оскільки Кабінет Міністрів України до цього часу не приймав інших рішень про зміну розміру грошового забезпечення для пенсіонерів органів внутрішніх справ, то відсутні підстави керуватися алгоритмом інформування, визначеним Порядком № 45, який передував видачі довідок для перерахунку пенсії.

У той же час, скасування у судовому порядку окремих положень Постанови № 103, що було спрямоване на захист прав відповідної категорії громадян на належний розмір пенсії, дає право на перерахунок пенсій з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії на підставі довідок уповноважених органів.

За ч.2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють пенсійний орган.

Як вбачається із наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області документів, на вимогу ухвали суду від 24.02.2022, здійснення перерахунку пенсії позивача на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 у справі №500/2529/19, пенсійним органом відбулося на підставі довідки від 29.07.2020 №ХЕ-8580 №10/2/4457 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2008, яка була наявна в той момент у матеріалах пенсійної справи позивача.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, він має право на перерахунок його пенсії.

Поряд із цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Тернопільський обласний військовий комісаріат) щодо оформлення та видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення.

Суд зауважує, що пенсійний орган позбавлений права самостійно визначати складові грошового забезпечення позивача, їх розмір, а відтак за відсутності довідки уповноваженого органу немає правових підстав для перерахунку пенсії.

При цьому, суд звертає увагу, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 17.12.2019 ухвалено постанову у зразковій адміністративній справі №160/8324/19 (Пз/9901/20/19), відповідно до якого позовні вимоги до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Дане рішення залишено без змін та набрало законної сили згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року.

Так, у згаданому рішенні суд дійшов висновку, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

У цій постанові Верховний суд вказав, що дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що рішення суду від 01.07.2020 у справі №500/2529/19 в адміністративній справі, в частині здійснення перерахунку пенсії, виконано.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для проведення відповідного перерахунку його пенсії.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, );

третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, ) .

Головуючий суддя Баранюк А.З.