Справа № 350/883/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2022 р. справа № 350/883/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач 1), в якому просив суд: провести військово-лікарську експертизу щодо теперішніх захворювань позивача та призначенням початку руйнування кульшового лівобічного суглоба та поєднати їх з проходженням військової служби; призначену інвалідність Медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААВ № 225464 від 28.10.2020, з причини захворювання Лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, стійки больовим синдромом та затрудненням ходи поєднати з проходженням військової служби.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Збройних Силах України з 27.07.1998 по 04.04.2012 отримав травми, які з часом призвели до виникнення такого захворювання як лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, з стійким больовим синдромом та затрудненням ходи. Після звільнення з військової служби 04.04.2012, перше медичне обстеження позивача проведено 18.03.2015 в Центральній клінічній лікарні у Варшаві, Республіка Польща, з встановленням діагнозу лівобічний коксартроз. 28.10.2020 Медико-соціальна експертна комісія міста Івано-Франківська встановила позивачу ІІІ групу інвалідності з діагнозом лівобічний коксартроз ІІІ ст. з включенням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см. Позивач звернувся до 16-ї Регіональної Військово-лікарської комісії із заявою від 10.03.2021, в якій просив встановити причинний зв`язок призначеної інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби, однак листом від 23.03.2021 № 256 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав пов`язати його захворювання з проходженням військової служби. Позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України із заявою від 09.04.2021, в якій просив встановити причинний зв`язок призначеної інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби. Проте листом від 30.04.2021 № 920 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав пов`язати його захворювання з проходженням військової служби, оскільки таке захворювання виникло в позивача після звільнення військової служби. ОСОБА_1 вважає протиправними дії військово-лікарських комісій, оскільки після звільнення з військової служби 04.04.2012 позивач неотримував травм кульшового суглобу, важкою фізичною працею не займався, а початок розвитку руйнування кульшового суглобу розпочався під час проходження військової служби.
Ухвалою від 31.05.2021 Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області направив справу № 350/883/21 за підсудністю до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
22.06.2021 справа № 350/883/21 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 29.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків: уточнити склад відповідачів у справі; зміст позовних вимог; уточнити реквізити сторін та надати належним чином завірені копії додатків до позовної заяви.
Через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подав заяву від 30.06.2021 про усунення недоліків позовної заяви, в якій позовні вимоги виклав в такій редакції: визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України від 30.04.2021 № 920; визнати дії суб`єкта владних повноважень (Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України) протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення певних дій. Призначену позивачу інвалідність Медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААВ № 225464 від 28.10.2020, з причин захворювання лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, стійким больовим синдромом та затрудненням ходи поєднати з проходженням військової служби призначену позивачу інвалідність; визнати дії суб`єкта владних повноважень (Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України) протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України через Міністерство оборони України провести військово-лікарську експертизу щодо теперішніх захворювань ОСОБА_1 та з призначенням початку руйнування кульшового лівобічного суглоба та поєднання захворювань з проходженням військової служби. Також позивач вказав, що належним відповідачем у справі є Міністерство оборони України.
Ухвалою суду від 21.07.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
27.08.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Західного територіального юридичного відзиву Міністерства оборони України від 27.08.2021 № 530 на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що позивач не згідний з результатами проведення військово-лікарської експертизи щодо його захворювання та відмови у встановленні причинного зв`язку його хвороби, наявність якої спричинила втрату працездатності та встановлення інвалідності від 28.10.2020 з проходженням військової служби, однак ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначив, яке саме його суб`єктивне право порушено в спірних правовідносинах, та внаслідок яких дій чи бездіяльності відповідача. Окрім цього, на думку представника відповідача, належним суб`єктом владних повноважень в спірних правовідносинах є штатні військово-лікарські комісії, а не Міністерство оборони України. Також повноваження військово-лікарської комісії щодо визначення причинного зв`язку захворювання, травм (поранень, контузій, каліцтва) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, осіб звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювання, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть, за своєю природою є їх дискреційними повноваженнями. Представник відповідача зазначив, що позивач проходив військово-лікарську експертизу на предмет наявності причинного зв`язку його захворювання з проходженням військової служби у 16-тій регіональній Військово-лікарській комісії та Центральній військово-лікарській комісії, тобто пройшов всі можливі згідно законодавства огляди військово-лікарській комісії. При цьому, проведення повторного огляду можливе лише за рішенням штатної військово-лікарській комісії, яке в спірному випадку не приймалося. З огляду на дискреційні повноваження військово-лікарської комісії, правозастосовний орган не може підміняти комісію та давати вказівки на проведення повторного огляду. Представник відповідача 1 просить суд відмовити в задоволенні позову.
13.09.2021 на електронну пошту Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло електронне звернення ОСОБА_1 , в якому позивач вказав на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою від 20.01.2022 суд залучив Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України як другого відповідача в цій справі № 350/883/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
14.02.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 07.02.2022 № 598/307 на позов. Згідно вказаного відзиву відповідач 2 зазначив, що відповідно до пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України у разі коли після звільнення з військової служби пройшло більше п`яти років, медичний огляд військово-лікарською комісією проводиться в облікових цілях із визначенням ступеня придатності до військової служби на теперішній час, при цьому причинний зв`язок захворювання, наслідків травми не встановлюється. Враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби 04.04.2012 в запас без проведення медичного огляду, тобто більше п`яти років, а тому в Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 на медичне обстеження в військово-медичний заклад для проведення військово-лікарської експертизи. При цьому, відсутні документи які б підтверджували виникнення у позивача захворювання лівобічного коксартрозу в період проходження ним військової служби, а вперше такий діагноз був встановлений 18.03.2015. Також, військово-лікарські комісії не наділені повноваженнями щодо поєднання інвалідності з проходженням військової служби. Окрім цього, позивач не надав доказів того, що медико-соціальна експертна комісія встановила ОСОБА_1 інвалідність саме у зв`язку з захворюванням лівобічного кокс артрозу, оскільки довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 225464 від 28.10.2020 не містить перелік захворювань, у зв`язку якими позивачу встановлена третя група інвалідності. Представник відповідача 2 просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 60-69).
22.02.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ОСОБА_1 від 18.02.2022, в якому позивач вказав на безпідставність доводів Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, викладених у відзиві від 07.02.2022 № 598/307. Так, позивач зазначив, що початок розвитку руйнування кульшового суглобу розпочався під час проходження військової служби, а протягом п`яти років ОСОБА_1 не звертався за медичною експертизою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оскільки перебував за межами України (а.с. 72-73).
09.03.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 22.02.2022 № 598/461 на відповідь позивача, згідно якого відповідач 2 зазначив, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів в підтвердження власних доводів про те, що що початок розвитку руйнування кульшового суглобу розпочався під час проходження військової служби. Вказує, що вперше діагноз: лівобічний коксартроз» встановлено позивачу 18.03.2015 у Центальній клінічній лікарні (Варшава, Республіка Польща), через три роки після його звільнення з військової служби, про що зазначено в позовній заяві. Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України вказала на відсутність підстав для направлення ОСОБА_1 на медичне обстеження в військово-медичний заклад для проведення військово-лікарської експертизи щодо його теперішніх захворювань, оскільки медичний огляд позивача проведено в березні 2021 (через дев`ять років після звільнення з військової служби) Військово-лікарською комісією Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та згідно довідки від 02.03.2021 за № 20 ОСОБА_1 на підставі статті 61б графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби. Вказує, що оскільки після звільнення ОСОБА_1 пройшло більше п`яти років, то відповідно до абзацу третього пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, у Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України немає підстав для встановлення причинового зв`язку захворювання позивача з проходженням ним військової служби. Також цей відповідач вказав, що він не наділений повноваженнями щодо поєднання інвалідності позивача з проходженням військової служби. Просить в позові відмовити.
14.03.2022 позивач направив суду клопотання, в якому він підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке:
ОСОБА_1 в період з 27.07.1998 по 04.04.2012 проходив військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку від 03.03.2021 (а.с. 6).
Відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 141 від 23.03.2012 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
28.10.2020 Медико-соціальна експертна комісія міста Івано-Франківська встановила позивачу ІІІ групу інвалідності з діагнозом лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см (а.с. 3).
02.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просив оформити належні документи та подати на розгляд до 16-ї Регіональної Військово-лікарської комісії для встановлення позивачу інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби (зворот а.с. 6).
02.03.2021 Військово-лікарською комісією Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки проведено медичний огляд ОСОБА_1 та згідно довідки від 02.03.2021 № 20/29 позивача визнано непридатним до військової служби (а.с. 7).
10.03.2021 позивач звернувся до 16-ї Регіональної Військово-лікарської комісії із заявою, в якій просив встановити причинний зв`язок призначеної інвалідності МСЕК з проходженням військової служби (а.с. 4-5).
16-та Регіональна Військово-лікарська комісія листом від 23.03.2021 № 256 повідомила ОСОБА_1 , що захворювання, по якому Івано-Франківська спеціалізована травматологічна МСЕК 28.10.2020 встановила ОСОБА_1 третю групу інвалідності «Лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, з стійким больовим синдромом та затрудненням ходи», розвинулося і було виявлено у нього після звільнення з лав Збройних Сил. Таким чином, 16-та Регіональна Військово-лікарська комісія не має підстав пов`язати захворювання лівого кульшового суглоба, яке привело до інвалідності, з проходженням військової служби (а.с. 8).
09.04.2021 позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України із заявою, в якій просив встановити причинний зв`язок призначеної інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби (а.с. 9).
30.04.2021 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України листом № 920 повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань з військовою службою, що виникли в позивача після звільнення з військової служби. Також повідомлено, що громадяни, які звільнені з військової служби у запас або у відставку без проведення медичного огляду військово-лікарською комісією оглядаються військово-лікарськими комісіями госпіталів за узгодженням зі штатною військово-лікарською комісією регіону за направленням військового комісара. Такий медичний огляд проводиться незалежно від причин звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення. У разі коли після звільнення пройшло більше п`яти років, медичний огляд військово-лікарською комісією проводиться в облікових цілях із визначенням ступеня придатності до військової служби на теперішній час, при цьому причинний зв`язок захворювання, наслідки травми не встановлюється. Враховуючи, що медичний огляд позивача проведено 02.03.2021 військово-лікарською комісією Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та згідно довідки від 02.03.2021 № 20/29 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби, а тому немає підстав для направлення на медичне обстеження у військовий медичний заклад для проведення військово-лікарської експертизи (а.с. 11).
Вважаючи протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить скасувати індивідуальний акт Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України від 30.04.2021 № 920; визнати дії суб`єкта владних повноважень (Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України) протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій. Призначену позивачу інвалідність Медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААВ № 225464 від 28.10.2020, з причин захворювання Лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, стійким больовим синдромом та затрудненням ходи поєднати з проходженням військової служби призначену позивачу інвалідність; визнати дії суб`єкта владних повноважень (Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України) протиправними та зобов`язати вчинити певні дії; зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства оборони України через Міністерство оборони України провести військово-лікарську експертизу щодо теперішніх захворювань ОСОБА_1 та призначенням початку руйнування кульшового лівобічного суглоба та поєднання захворювань з проходженням військової служби.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права:
Правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні регулюються Основами законодавства України про охорону здоров`я.
Відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Пунктом 2.3.1 глави 2 розділу І Положення визначено, що ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Відповідно до пункту 2.3.3 глави 2 розділу І Положення на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України.
Згідно з пунктом 2.4.4 глави 2 розділу І на ВЛК регіону покладаються: організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Відповідно до пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення громадяни, які звільнені з військової служби у запас або у відставку без проведення медичного огляду ВЛК або не згодні з постановою ВЛК про ступінь придатності до військової служби на період фактичного звільнення та ставлять питання про перегляд цієї постанови, оглядаються ВЛК госпіталів за узгодженням зі штатною ВЛК регіону за направленням військового комісара.
Цей медичний огляд проводиться незалежно від причини звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення.
У разі коли після звільнення пройшло більше п`яти років, медичний огляд ВЛК проводиться в облікових цілях із визначенням ступеня придатності до військової служби на теперішній час, при цьому причинний зв`язок захворювання, наслідків травми не встановлюється.
У спірних та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК.
Військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
На офіцерів запасу та у відставці подається особова справа, а на звільнених з військової служби з психічними розладами - висновок спеціалізованого лікувального закладу про зміну або зняття раніше встановленого діагнозу, на підставі якого вони були ВЛК визнані непридатними (обмежено придатними) до військової служби. Штатна ВЛК за необхідності додатково запитує та спільно з головними (провідними) медичними фахівцями військово-медичних клінічних центрів вивчає всі медичні та інші документи, які характеризують стан здоров`я заявника у період проходження ним військової служби та після звільнення. Якщо при цьому буде встановлено, що є підстави задовольнити прохання заявника, штатна ВЛК через військового комісара направляє його на огляд ВЛК військового комісаріату, гарнізонною або госпітальною ВЛК (за рішенням штатної ВЛК) з метою визначення придатності до військової служби на теперішній час. Результати огляду колишнього військовослужбовця оформляються довідкою ВЛК або свідоцтвом про хворобу. Чотири примірники свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) направляються в штатну ВЛК. Після розгляду всіх документів штатна ВЛК подає у ЦВЛК свідоцтво про хворобу (довідку ВЛК) в трьох примірниках, на офіцерів запасу та у відставці - особову (на пенсіонерів Міністерства оборони України - і пенсійну) справу, історії хвороби за період служби і після звільнення з військової служби, медичну книжку, медичну картку амбулаторного хворого або докладні витяги з них, акти огляду МСЕК та інші необхідні документи з обґрунтуванням думки з цього питання для прийняття остаточної постанови, у тому числі про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).
Судом встановлено, що на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас на підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 141 від 23.03.2012 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, відсутні будь-які відомості про зафіксовані ВЛК під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на період фактичного звільнення захворювання, які пов`язані з діагнозом «коксоартроз».
Також позивач зазначив, що після звільнення з військової служби 04.04.2012, перше медичне обстеження позивача проведено 18.03.2015 в Центральній клінічній лікарні у Варшаві, Республіка Польща, з встановленням діагнозу «лівобічний коксартроз».
Таким чином, після встановлення 18.03.2015 діагнозу «лівобічний коксартроз» позивач мав можливість звернутися до військового комісара для направлення його на медичний огляд ВЛК госпіталів за узгодженням зі штатною ВЛК регіону, в межах передбаченого пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення п`ятирічного строку після звільнення, а саме до 04.04.2017, однак цього не зробив. Посилання позивача на той факт, що він перебував за кордоном в Республіці Польща, само по собі не є поважною причиною пропуску такого строку, оскільки позивачем не подано суду доказів, які б підтверджували, що він об`єктивно, тобто з непереборних підстав, не міг звертися до військового комісара, приїхати в Україну, у вказаний проміжок часу, для проходження медичного огляду зі встановленням причинного зв`язку захворювання згідно пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення.
Суд звертає увагу на те, що вимога про п`ятирічний строк для медичного огляду після звільнення, визначена пунктом 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення, яка носить присічний характер, існувала як на час звільнення позивача з військової служби 04.04.2012, так і на час встановлення позивачу 18.03.2015 діагнозу «лівобічний коксартроз». Така норма залишилась незмінною в чинній редакції Положення.
З огляду на те, що після звільнення ОСОБА_1 пройшло більше п`яти років, 02.03.2021 військово-лікарською комісією Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки проведено медичний огляд позивача в облікових цілях. Згідно довідки від 02.03.2021 № 20/29 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби (а.с. 7).
Відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу ІІ Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.
Згідно з пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Пунктом 21.8 глави 21 розділу ІІ Положення при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Як встановлено судом, 02.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою, в якій просив оформити належні документи та подати на розгляд до 16-ї Регіональної Військово-лікарської комісії для встановлення позивачу інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби (зворот а.с. 6). Також 10.03.2021 позивач звернувся до 16-ї Регіональної Військово-лікарської комісії із заявою, в якій просив встановити причинний зв`язок призначеної інвалідності пов`язаної з проходженням військової служби (а.с. 4-5).
16-та Регіональна Військово-лікарська комісія листом від 23.03.2021 № 256 надала ОСОБА_1 роз`яснення, що захворювання, по якому Івано-Франківська спеціалізована травматологічна МСЕК 28.10.2020 встановила ОСОБА_1 третю групу інвалідності «Лівобічний коксартроз ІІІ ст. з вкороченням лівої нижньої кінцівки на 3,0 см, стійким больовим синдромом та затрудненням ходи», розвинулось і було виявлено у нього вже після звільнення з військової служби (а.с. 8).
Також за результатом розгляду заяви позивача від 09.04.2021 Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України правомірно листом від 30.04.2021 № 920 надала ОСОБА_1 роз`яснення про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань з військовою службою, що виникли в позивача після звільнення з військової служби, та про відсутність підстав для направлення позивача на медичне обстеження у військовий медичний заклад для проведення військово-лікарської експертизи, в зв`язку з тим, що пройшло більше п`яти років після звільнення позивача з військової служби, що передбачено пунктом 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення. Тому 02.03.2021 військово-лікарською комісією Рожнятівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки проведено медичний огляд позивача в облікових цілях, та визнано непридатним для проходження військової служби (а.с. 11).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд, з огляду на встановлені обставини та викладені мотиви, дійшов висновку, що Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України листом від 30.04.2021 за № 920 правомірно надала позивачу роз`яснення відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу ІІ, з врахуванням пункту 3.13 глави 3 розділу ІІ Положення, про відсутність підстав для направлення позивача на медичний огляд у військово-лікарський заклад для проведення військово-лікарської експертизи.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Відповідачами не понесено судових витрат у справі.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Міністерство оборони України, ідентифікаційний код 00034022, Повітрофлотський проспект, 6, місто Київ, 03168.

Відповідач 2: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України Міністерства оборони України, ідентифікаційний код 08356179, вулиця Госпітальна, 16, місто Київ, 01133.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.