Справа № 240/13532/21
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/13532/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

22 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

за участю:

представника позивача: Козира Валентина Костянтиновича

представника відповідача: Ходаковського Юрія Валентиновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2021 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

08 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог, а також відзив, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що на підставі постанови Національної комісії від 13.10.2020 №1896 «Про проведення позапланових виїзних перевірок дотримання вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу суб`єктами господарювання», посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки від 29.10.2020 №501 Сектором Національної комісії у Житомирській області у термін з 02.12.2020 до 15.12.2020 проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Житомиргаз Збут».

За результатами проведення позапланової перевірки було складено акт перевірки. Акт складений за результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та Ліцензійних умов з постачання природного газу від 15.12.2020 № 657 виготовлений у паперовому вигляді, а також розміщений на офіційному веб-сайті Національної комісії в мережі Інтернет за наступним посиланням: https://www.nerc.gov.ua/data/filearch/Catalog8/naftogas/2020/15.12.2020/Akt-657_15.12.2020_zgytomgaz_zbut.pdf.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки та заперечуючи наявність порушень, що встановлені за результатами перевірки відповідно позивачем направлено до Національної комісії письмові пояснення та обґрунтування (заперечення) від 18.12.2020 року вих.№ 107007.2-Сл-5229-1220 до акта перевірки.

30.12.2020 за результатами розгляду зазначеного акта перевірки на засіданні Регулятора, яке було проведено у формі відкритого слухання, прийнято постанову Національної комісії №2837 «Про накладення штрафу на ТОВ «Житомиргаз Збут» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу».

Постановою Національної комісії від 30.12.2020 року №2837 «Про накладення штрафу на ТОВ «Житомиргаз Збут» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу» накладено штраф у розмірі 102000 (сто дві тисячі) гривень за порушення вимог законодавства та пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: вимог пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС та положень пункту 4.1. Типового договору в частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування (а.с. 14, 15).

Не погодившись із прийнятою постановою про накладення штрафу, ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулося до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегіясуддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини у справі регулюються Законом України від 22 вересня 2016 року №1540-VIII «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Закон України №1540-VIII), Законом України від 9 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі Закон України «Про ринок природного газу»), Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1378/27823 (далі Кодекс ГТС), Порядком контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затверджений Постановою НКРЕКП 14.06.2018 № 428, Положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 р. №867 (Положення №867), Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії від 16.02.2017 №201 (далі Ліцензійні умови з постачання №201); Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2497 «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1383/27828.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 7 статті 19 Закону України №1540-VIII підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, її законних прав; обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії законодавства з питань доступу до електричних/теплових/газових мереж та/або порушення ліцензійних умов.

З матеріалів справи встановлено, що до Національної комісії надійшло звернення ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 03.09.2020 №ТОВВИХ-20-Ю042 про здійснення заходу державного контролю щодо недотримання, зокрема ТОВ «Житомиргаз Збут», Ліцензійних умов з постачання.

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» у своєму зверненні зазначило, що за період з 01.08.2020 до 21.08.2020 замовники послуг транспортування - постачальники зі спеціальними обов`язками, визначені додатком до Положення №867, у тому числі і ТОВ «Житомиргаз Збут», допустили значний обсяг негативного добового небалансу шляхом надання незбалансованих номінацій/реномінацій (коли планові обсяги подачі природного газу до газотранспортної системи відрізняються від планових обсягів відборів природного газу газотранспортної системи) та невжиття заходів щодо вчасного збалансування своїх портфоліо балансування. У зверненні також зазначено про те, що таким чином надання послуг транспортування природного газу з 01.08.2020 до 21.08.2020 призвело до створення фізичного перевантаження газотранспортної системи, оскільки відбувався відбір з газотранспортної системи природного газу оператора газотранспортної системи, а не газу, поданого замовниками послуг транспортування, чи газу, який перебуває у їх власності чи розпорядженні.

На підставі звернення ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» Національна комісія прийняла постанову від 13.10.2020 № 1896 «Про проведення позапланових виїзних перевірок дотримання вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу суб`єктами господарювання» із додатком, в якому наведено перелік суб`єктів господарювання щодо яких проводяться позапланові виїзні перевірки дотримання вимог нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу. До зазначеного переліку увійшло ТОВ «Житомиргаз Збут».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Національною комісією правомірно, відповідно до пунктів 2, 3 частини 7 статті 19 Закону України №1540-VIII прийнято рішення про проведення позапланової перевірки ТОВ «Житомиргаз Збут».

Аналізуючи доводи апелянта стосовно протиправності дій відповідача під час винесення постанови Національною комісією №2837 «Про накладення штрафу на ТОВ «Житомиргаз Збут» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу», колегія суддів зазначає слідуюче.

Досліджуючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що під час проведеної перевірки відповідачем встановлено, що в серпні 2020 року обсяг закупівлі природного газу становив 538,000 тис. м. куб. (ВТТ), постачання природного газу 5743,97727 тис. м. куб., обсяг негативного добового небалансу - 5218,61576 тис. м. куб., обсяг позитивного добового небалансу 12,63849 тис. м. куб.

При цьому, в період з 01 по 21 серпня 2020 року обсяг постачання природного газу в рамках виконання спеціальних обов`язків (3668,66731 тис. м. куб.) від загального обсягу постачання споживачам (3780,65961 тис. м. куб.) складав 97,0%.

ТОВ «Оператор ГТС України» склало односторонній акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць серпень 2020 року від 31 серпня 2020 року №08-2020-. відповідно до якого розмір плати за добовий небаланс природного газу за газовий місяць, що підлягає сплаті замовником, а саме: ТОВ «Житомиргаз Збут», (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця) складає 20216,61 тис. грн (з ПДВ).

Зазначений акт надано ТОВ «Оператор ГТС України» 14 вересня 2020 року, що підтверджується знімком екрану з інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України».

ТОВ «Житомиргаз Збут» здійснено оплату ТОВ «Оператор ГТС України» 21 вересня 2020 року за добовий небаланс природного газу за серпень 2020 року на суму 15116,61 тис. грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21 вересня 2020 року №2119 з відміткою ПАТ «БАНК «КЛІРІНГОВИЙ ДІМ», проведено банком 21 вересня 2020 року.

Крім того, ТОВ «Житомиргаз Збут» звернулось листом від 17.09.2020 №10702-Сл-3614-0920 до ТОВ «Оператор ГТС України» з проханням зарахувати, зокрема:

- частину переплати послуги замовленої потужності (код послуги 1190000) в сумі 2977,3 тис. грн по договору транспортування природного газу від 17 грудня 2019 року №/04А107-757-19 в оплату за добовий небаланс за серпень 2020 року (код послуги 2220820);

- частину переплати послуги замовленої потужності (код послуги 1140000) в сумі 2122,7 тис. грн по договору транспортування природного газу від 17 грудня 2019 року №/04А107-757-19 в оплату за добовий небаланс за серпень 2020 року (код послуги 2220820).

Таким чином, загальна сума оплати за добовий небаланс природного газу за серпень 2020 року становила 20216,61 тис. грн (а.с. 24, 25).

Відповідно до висновків акта складеного за результатами проведення позапланової виїзної перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та Ліцензійних умов з постачання природного газу від 15.12.2020 № 657 встановлені порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов з постачання щодо здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, зокрема, вимог пункту 1 глави І розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії від 30.09.2015 № 2493 та положень пункту 4.1 Типового договору, затвердженого постановою Національної комісії від 30.09.2015 №2497, у частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування (а.с. 25).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 22 Закону України №1540-VIII суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України "Про природні монополії", "Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу", "Про ринок електричної енергії", "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про теплопостачання", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.

Частиною 2 статті 22 Закону України №1540-VIII передбачено, що за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Частиною 4 статті 22 Закону України конкретизовано, що Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України "Про ринок електричної енергії", "Про природні монополії", "Про питну воду та питне водопостачання", "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання".

Відповідно до підпункту «б» пункту 5 частини 4 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах: від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Пунктом 2.1. глави 2 Ліцензійних умов з постачання №201 визначено, що господарська діяльність з постачання природного газу здійснюється з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу.

У даному випадку з дотриманням положень Кодексу ГТС, та положень Типового договору транспортування природного газу.

Так, відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

Пунктом 4.1 Типового договору встановлено, що замовник зобов`язаний вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування. Такі ж положення відображені і у договорі позивача з оператором ГТС.

Колегія суддів зазначає, що твердження скаржника про начебто відсутність дієвих інструментів для врегулювання власного портфоліо спростовуються вищенаведеними положеннями Кодексу ГТС, зокрема , якими забезпечено можливість вчасного врегулювання замовниками послуг транспортування своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій з врегулювання небалансів.

При цьому, положеннями Кодексу ГТС, зокрема, забезпечено можливість вчасного врегулювання замовниками послуг транспортування своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів.

Зокрема, нормами Кодексу ГТС передбачено, що замовником послуг з балансування можуть вчинити наступні дії щодо балансування своїх портфоліо відборів та подач природнього газу:

- подати/придбати обсяг газу на підставі договорів купівлі продажу газу з іншими суб`єктами ринку природнього газу та подати оператору газотранспортної системи відповідне торгове сповіщення;

- продати/придбати обсяг газу на торгівельній платформі чи біржі газу;

- закачати/відібрати обсяг газу до/з ПСГ;

-збільшити/зменшити обсяг газу, що подається/відбирається з/до суміжних газотранспортних систем, шляхом подання реномінацій.

Вказане свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.

Також, колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що норми Типового договору не можуть бути порушені, з огляду на наступне.

Типовий договір визначає права та обов`язки не лише Оператора ГТС (яким є ТОВ "Оператор ГТС України", але й права та обов`язки замовника послуг транспортування (яким є позивач) (пункт 4.1. Типового договору).

При цьому, як зазначено самим позивачем у позовній заяві при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Також,безпідставними є посилання скаржника на неможливість збалансовувати своє портфоліо «у зв`язку з не впровадженням торгової платформи», оскільки ТОВ «Житомиргаз Збут» не надано ні комісії з перевірки, ні НКРЕКП під час розгляду Акту перевірки, ні до матеріалів даної судової справи, докази неможливості роботи через платформу.

При цьому, жоден інший суб`єкт ринку (користувач Інформаційної платформи) також не звертався до НКРЕКП та не повідомляв про її неналежну роботу у 2020 році.

Разом з цим, у січні 2020 року на Інформаційній платформі було 350 замовників послуг транспортування (серед яких і Позивач), а інших суб`єктів (розподільників, трейдерів тощо) близько 1300 одиниць.

До того ж, НКРЕКП було отримано лист ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 07.10.2021 № ТОВВИХ-21-11176 (додається), який як головний адміністратор інформаційної платформи, повідомив НКРЕКП про підтвердження відповідності функціональності інформаційної платформи оператора газотранспортної системи вимогам Кодексу ГТС та підтвердив, що станом на січень 2020 року замовники послуг транспортування забезпечені можливістю збалансувати свої портфоліо балансування шляхом подачі реномінацій для зміни підтверджених обсягів транспортування природного газу.

Вказані обставини на переконання колегії суддів свідчать про те, що відповідачем правомірно накладено штраф на позивача за незбалансування портфоліо балансування.

Колегія суддів критично ставиться до доводів представника позивача про те, що до ТОВ «Житомиргаз Збут» застосовано подвійну відповідальність, оскільки товариством було оплачено понаднормовий газ, а також на товариство накладений штраф, з огляду на слідуюче.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497 затверджено типовий договір транспортування природного газу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Житомиргаз Збут» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» укладений договір №/04 А 107-757-19 від 17.12.2019 (далі Договір) (а.с. 38-50).

Згідно з пунктом 4.1. Договору, замовник зобов`язаний вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування, не перевищувати замовлені потужності, визначені у цьому Договорі, здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності у порядку визначеному цим Договором та Кодексом, здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, плату за добовий небаланс, та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором (а.с. 39, 40).

Відповідно до пункту 9.1. Договору, сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу Оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

Пунктом 9.2. Договору передбачено, що у разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небаланс) за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

Пунктом 11.4. Договору також передбачено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Тобто, наведені положення Договору регулюють господарські правовідносини між сторонами Договору, у тому числі у разі виникнення небалансів, однак не є відповідальністю за несвоєчасне збалансування портфоліо балансування.

Відповідно до пункту 13.1 Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

Відповідальність за несвоєчасне збалансування портфоліо балансування передбачена пунктом 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС.

Безпідставними є посилання апелянтана вимоги Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», як і доводи про те, що пункт 2.1. Ліцензійних умов не відповідає критерію якості закону, з огляду на наступне.

Частиною п`ятою статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Водночас, як вбачається з позовної заяви, доводи позивача про те, що НКРЕКП начебто було недотримано вимога Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» як і доводи про те, що пункт 2.1. Ліцензійних умов не відповідає критерію якості закону, не заявлялись в суді першої інстанції та не були визначені підставою позову.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції не може розглядати такі доводи скаржника, а тому вказані доводи суд апеляційної інстанції не приймає до уваги.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності, зокрема, діяльність у сфері електроенергетики, на ринку природного газу, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії та іншу діяльність, ліцензування якої здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до закону , та здійснення контролю у цих сферах.

До того ж, предметною ознакою даного спору є визнання протиправною та скасування Постанови № 2837, а не оскарження норм Ліцензійних умов з постачання.

При цьому, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач не оскаржував відповідні норми Ліцензійних умов та не надавав суду докази визнання їх протиправними.

Разом з цим, пункт 1 частини другої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» передбачає, що правопорушеннями на ринку природного газу є, зокрема порушення ліцензіатамн відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності, в свою чергу частини третя та четверта цієї ж статті передбачають види та розміри відповідальності.

Пунктом 2.1. глави 2 Ліцензійних умов з постачання закріплено, що здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, зокрема:

пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493;

положень пункту 4.1 Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Отже, дотримання наведених вище положень чинного законодавства є основною вимогою для позивача за умови здійснення господарської діяльності з постачання природного газу на підставі ліцензії, що і було предметом позапланової перевірки.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що в даному випадку постанова Національної комісії від 30.12.2020 року №2837 «Про накладення штрафу на ТОВ «Житомиргаз Збут» за порушення вимог законодавства та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу» накладено штраф у розмірі 102000 (сто дві тисячі) гривень за порушення вимог законодавства та пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: вимог пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС та положень пункту 4.1. Типового договору в частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування є правомірною та не підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 березня 2022 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Матохнюк Д.Б. Біла Л.М.