Справа № 380/18482/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/18482/21 пров. № А/857/2914/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Львові судом у складі головуючої судді Лунь З.І., дата складення повного тексту рішення суду не зазначена) у справі №380/18482/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

визнати протиправними дії Львівського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки щодо зменшення надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 65 %, замість 94.3 % від посадового окладу, окладу за військове звання та 50% надбавки за вислугу років при обчисленні грошового забезпечення для проведення йому перерахунку пенсії;

зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 94.3% від посадового окладу, окладу за військове звання та 50% надбавки за вислугу років при обчисленні грошового забезпечення для проведення йому перерахунку пенсії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Львівського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки щодо зменшення надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 65 %, замість 94,3 % від посадового окладу при обчислення грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 94,3% від посадового окладу при обчисленні грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що визначення складових та розмірів грошового забезпечення при складанні довідки на виконання рішення суду від 11.01.2021 року у справі № 120/6168/20 проводилось згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704 та наказу МОУ від 07.06.2018 року № 260. Зазначає, що розмір додаткових видів грошового забезпечення станом на 2019-2020 роки встановлено телеграмою Міністерства оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240, відповідно до якої визначено, що військовослужбовцям, які усунені від льотної роботи за медичними показаннями з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, виплати у збільшених розмірах припиняються. Оскільки позивач визнаний непридатний до льотної роботи та звільнений з військової служби за станом здоров`я, тому йому визначено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби на рівні 65%.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача та на електронну адресу відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 у справі №380/7118/20, відповідач виготовив оновлену довідку з урахуванням складових грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Як видно з довідки про розмір грошового забезпечення, виданій ОСОБА_1 №205 від 11.01.2021, відповідач надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) встановив на рівні 65%.

26.08.2021 року позивач, не погоджуючись із розміром установленої надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) в розмірі 65%, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок зазначеної надбавки в розмірі 94,3 % від посадового окладу.

Листом від 13.09.2021 №С/5295 позивач отримав відмову відповідача з покликанням на телеграму МО України від 28.12.2018 року № 248/9240, у якій зазначено, що військовослужбовцям, які усунені від льотної роботи за медичними показаннями з винесенням льотно-лікарською комісією постанови про непридатність до льотної роботи, виплати у збільшених розмірах припиняються.

Вважаючи, вказані вище дії відповідача щодо зменшення надбавки за особливості проходження служби (виконання польотів) протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що, формуючи нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, відповідач порушив чинні норми законодавства та не застосував норми прямої дії, а саме Порядку №260 від 07.06.2018 року, яким урегульовано порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до якого позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби з 65% із множенням на коефіцієнт 1,45, а взяв до уваги телеграму Міністерства оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 із установленням мінімального розміру надбавки-65%.

Суд зазначив, що телеграма Міністерства оборони України від 28.12.2018 року №248/9240 про розмір додаткових видів грошового забезпечення, не є нормативно-правовим актом, а відноситься до актів оперативно - розпорядчого характеру, відтак не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення окладу за військове звання та 50% надбавки за вислугу років при обчислення грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та відповідно і зобов`язання вчинити дії, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні таких, оскільки позивач у позовній заяві жодним чином не згадує про такі та відповідно не обґрунтовує їх.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 15 Закону України №2011-ХП передбачено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Законом України №2262-ХІІ в редакції на момент виникнення правовідносин визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 18 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Окрім того, пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Цей Порядок №260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до п. 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Відповідно до п.3 Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно п.4. Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до абзацу 5 пункту 7 Порядку №260 у разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

Крім того, розділом VІІ Порядку №260 передбачено виплату надбавки за особливості проходження служби.

Пунктом 2 зазначеного розділу наказу передбачено, що розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що в додатку до наказу Міністерства оборони України (п. 27 якого визначено, що військовослужбовці, які проходять службу на посадах льотних екіпажів повітряних суден, визначеним особам коефіцієнт надбавки збільшується на 1,45.

Таким чином позивач будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та проходив службу на посадах льотного складу авіації та при отриманні грошового забезпечення йому нараховувалась надбавка за льотний склад при виконанні польотів у розмірі 35%.

При цьому з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати пенсіонери мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою КМУ №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ та статті 9 Закону України №2011-ХІІ.

Колегія суддів звертає увагу, що формуючи нову довідку, відповідача в порушення чинних норм законодавства проігноровано норми прямої наказу МОУ №260 від 07.06.2018, відповідно до якого урегульовано порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до якого позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби з 65% із множенням на коефіцієнт 1,45, а було застосовано телеграму Міністерства Оборони України від 28.12.2018 року №248/9240 із установленням мінімального розміру надбавки-65%.

При цьому, судом першої інстанції правильно звернуто увагу на те, що телеграма Міністерства оборони України від 28.12.2018 року № 248/9240 про розмір додаткових видів грошового забезпечення, не є нормативно-правовим актом, а відноситься до актів оперативно - розпорядчого характеру, відтак не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем неправомірно зменшено надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 65%, замість 94.3% від посадового окладу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про надбавку за особливості проходження служби (виконання польотів) у розмірі 94,3% від посадового окладу при обчисленні грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення названого адміністративного позову.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 380/18482/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 15 березня 2022 року