Справа № 466/5740/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 466/5740/21 пров. № А/857/2922/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання: Ільченко А.З

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21.12.2021 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Білінської Г.Б., повне судове рішення складено 24.12.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звертається адвокат Дацько М.В. до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови ГУ Держпраці у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Поновити термін на оскарження даної постанови ГУ Держпраця у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою ГУ Держпраця у Л/о про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р. (порушення законодавства про працю) притягається до відповідальності Генеральний директор ПрАТ ОСОБА_1 . З даною постановою скаржник незгідний, вважає накладення на нього стягнення у розмірі 1343 грн безпідставним, що доводиться наступними обставинами. Просив позов задоволити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 21.12.2021 року адміністративний позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом. Постанову ГУ Держпраці у Львівській області про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасовано.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Держпраці у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою ГУ Держпраця у Л/о про адміністративне правопорушення №ЛВ8806/401/АВ/ПТ/ПС від 10.06.2021р ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.188-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1343, 00 грн.

Як вбачається з даної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додерженням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, а саме, генеральним директором ПАТ Ірокс ОСОБА_1 не виконано перший пункт припису від 21.01.2021 №ЛВ0043/410/АВ/П, а саме, не усунуто порушення вимог статті 24 КЗпП України, ПКМУ №143, яке полягає в тому, що генеральним директором ПАТ Ірокс ОСОБА_1 у встановлений приписом строк виконання не надано жодних підтверджуючих документів про усунення порушення щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 є Генеральним директором ПрАТ ІРОКС.

11.01.2021 ОСОБА_2 уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ Марлон -Сіті ., в якому вказано, що ОСОБА_2 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

11.01.2021 ОСОБА_5 уклав цивільно-правовий договір з ТзОВ Марлон -Сіті, в якому вказано, що ОСОБА_6 є виконавцем послуг ( підсобний працівник), вартість послуг за цивільно-правовим договором становить 6200,00 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не були працівниками ПрАТ ІРОКС на момент проведення перевірки, а працюють з 11.01.2021р. у ТзОВ МАРЛОН СІТІ за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 188-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю). їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" N877-V від 05.04.2007(далі - Закон N 877-V).

Статтею 1 Закону N 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади. їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням, законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України N823 від 21.08.2019 (надалі - Порядок N 823), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України N 1985-IV від 08.09.2004 року, Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованоїЗаконом України N 1986-IV від 08.09.2004 року. та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Враховуючи вищевикладене, вважаємо , що суд не дотримався вимог законодавства при винесенні постанови, однобічно та поверхнево надав оцінку доказам та запереченню зі сторони обвинуваченого, чим порушив його права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 21.12.2021 року у справі №466/5740/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженні не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 16.03.2022