Справа № 559/477/22
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/477/22
Провадження № 2-а/559/20/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивача - адвоката Вишковської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубна Рівненської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

вирішив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серія ЕАО №5262678 від 26.01.2022, винесену сержантом поліції Дубенського РВП Сорокою С.П. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 26.01.2022 він керував транспортним засобом "RENAULT KANGOO", днз НОМЕР_1 , їхав по вул. Львівській, зупинився на обочині, бо відчув запаморочення в голові, увімкнув аварійні світлові вогні. В той же час, до авто позивача під`їхала патрульна машина, працівник поліції підійшов до нього та вказав на порушення ПДР, а саме, що позивач не увімкнув правий поворот при з`їзді з головної дороги. Позивач заперечив даний факт, вказав, що показник повороту завжди вмикає. Попросив надати докази того, що він дійсно не ввімкнув правий поворот. Однак працівник поліції не вислухав заперечень позивача, а відразу перейшов до оформлення постанови про накладення адмінстягнення. Вказує, що при цьому позивачу не було роз`яснено ні його прав, ні обов`язків, а просто запропоновано поставити підписи у постанові, на що позивач не погодився, оскільки будь-яких правопорушень не вчиняв, винним себе не визнавав. 12.02.2022 позивач отримав постанову. Зазначає, якщо про показник повороту працівник поліції повідомив позивача, то про світлову аварійну сигналізацію взагалі мова не йшла. В постанові зазначено «після зупинки ТЗ працівниками поліції», однак це не відповідає дійсності, працівники поліції позивача не зупиняли, а підійшли до його вже зупиненого транспортного засобу, в якому блимав світловий сигнал аварійки. З наведених підстав позивач не погоджується з даною постановою, вважає її протиправною, необґрунтованою та просить її скасувати.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у справі. Витребувано у Головного Управління Національної поліції у Рівненській області матеріали, які стали підставою винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАО №5262678 від 26.01.2022 відносно ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Вишковська В.І. позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, вказавши на незаконність винесеної постанови, з підстав, вказаних у позові та просить її скасувати, а справу закрити.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженої особи не забезпечив, клопотання про розгляд справи за відсутності представника та пояснень, заперечень не подав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Витребуванні матеріали до суду не надійшли.

Як вбачається із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею; якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО №5262678 від 26.01.2022, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки т/з, чим порушив п. 9.2 б та п. 9.9 б ПДР. У графі оскаржуваної постанови "до постанови додаються" відсутні будь-які відомості (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана була з`ясувати зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення ним правопорушення має підтверджуватися відповідними доказами. У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на докази, на підставі яких вона виносилася.

Стаття 9 КУпАП встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, зокрема шляхом надання своїх доводів у судовому засіданні, за відсутності будь-яких заперечень щодо позову зі сторони відповідача та ненадання витребовуваних судом документів, та відсутності у оскаржуваній постанові у графі "до постанови додаються" будь-яких відомостей, зокрема відеозапису події, зазначення свідків події тощо, суд приходить до висновків, що при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, наявні підситави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Рівненській області на користь ОСОБА_1 понесених при зверненні до суду із даним позовом судових витрат у виді судового збору розміром 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 73, 77, 139, 205, 242-246, 268-269, 271-272, 286 КАС України, на підставі ст. 55 Конституції України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного Управління Національної поліції у Рівненській області (місцезнаходження: вул. Хвильового, 2, м. Рівне, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5262678 від 26 січня 2022 року, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у виді судового збору розміром 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 15.03.2022

Суддя М.В. Панчук