Справа № 380/25119/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року

справа №380/25119/21

провадження № П/380/25371/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992, у розмірі 80% грошового забезпечення. Головним управлінням ПФУ у Львівській області на підставі рішення суду від 09.08.2021 у справі № 380/8124/21, яке набрало законної сили 09.09.2021, з 01.04.2019 здійснено перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки №117 від 30.03.2021. Однак, при такому перерахунку відповідачем протиправно, на думку позивача, застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. В підтвердження правомірності нарахування позивачу пенсії в розмірі 80% позивач покликається також на рішення суду від 25.05.2020 у справі №380/2425/20. Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали від 28.12.2021 та копію позовної заяви відповідачу було направлено супровідним листом від 11.01.2022, які відповідач отримав 14.01.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням з відміткою про вручення. Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Основний розмір пенсії позивача обраховано, виходячи з 80 % сум грошового забезпечення.

Головним управлінням ПФУ у Львівській області з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 30.08.2017 здійснено перерахунок пенсії позивача, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення

Вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 у справі №380/2425/20, яке набрало законної сили 01.09.2020, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Зокрема, за результатами оскарження позивачем до суду зменшення Головним управлінням ПФУ у Львівській області основного розміру пенсії у відсотковому значенні рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 у справі №380/2425/20, яке набрало законної сили 01.09.2020, позов задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 01 січня 2018 року з 80 % до 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з врахуванням виплачених сум.

В подальшому рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 у справі №380/10212/20 зобов`язано 2 Спеціальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

На виконання вказаного рішення суду 2 Спеціальний центр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій підготував та скерував до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку № 117 від 30.03.2021 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2021, що враховується для перерахунку пенсії, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На звернення позивача про перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки, виданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 30.04.2021 № 4993-3972/Г-52/8-1300/21 відмовило позивачу, мотивуючи тим, що підстави для проведення перерахунку пенсії відповідно до оновленої довідки, поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021, відсутні.

Така поведінка Головного управління ПФУ у Львівській області зумовила повторне звернення позивача з відповідною позовною заявою до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №380/8124/21, яке набрало законної сили 09.09.2021, позов задоволено: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Головним управлінням ПФУ у Львівській області на виконання рішення суду від 09.08.2021 у справі № 380/8124/21 здійснено перерахунок пенсії позивача згідно з довідкою №117 від 30.03.2021, виданою 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій, що підтверджується відповідним перерахунком пенсії з 01.12.2021 за пенсійною справою № -МНС.

З вказаного перерахунку пенсії позивачем встановлено, що при проведенні такого перерахунку Головним управлінням ПФУ у Львівській області зменшено основний розмір його пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії Головного управління ПФУ у Львівській області при перерахунку пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №380/8124/21 щодо повторного зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 80% на 70%, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 13 Закону №1402-VIII розтлумачено зміст такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Судом встановлено, що звернення до суду з цим позовом зумовлено протиправною поведінкою Головного управління ПФУ у Львівській області, яка полягає в ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання судового рішення від 09.08.2021 у справі №380/8124/21 обставин, встановлених рішенням суду від 09.09.2021 у справі №380/2425/20, яке набрало законної сили 01.09.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 у справі №380/2425/20 встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Як уже зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення підтверджене рішенням суду від 25.05.2020 у справі №380/2425/20, яке набрало законної сили 01.09.2020, відтак не є предметом доказування при розгляді цієї справи.

Натомість для Головного управління ПФУ у Львівські області при проведенні будь-яких подальших перерахунків пенсії позивача застосування норм права з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, є обов`язковим.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі рішення суду від 09.08.2021 у справі №380/8124/21 щодо обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення.

Тому позовні вимоги в частині оскарження таких дій є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі аналізу наведених вище норм з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021 та зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Даючи оцінку діям відповідача, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача в цілому не відповідають визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушують право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, тому такі дії слід визнати протиправними, задовольнивши позовні вимоги в частині їх оскарження.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого:

Відповідно до норм статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на рішення суду про задоволення позову, витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. Позивач надав суду такі докази понесення витрат на професійну правничу допомогу: договір про надання правової допомоги №360 від 02.03.2020, ордер про надання правничої (правової) допомоги у Львівському окружному адміністративному суді на підставі зазначеного договору адвокатом Ревером С.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Ревер С.В. ЛВ №000876 від 21.02.2018, акт виконаних робіт від 11.12.2021, копію меморіального ордеру №22725971SB від 06.09.2021 на суму 1500 грн., копію квитанції від 13.12.2021 на суму 3000 грн..

Відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області, вважає розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката (3000 грн.) значно завищеним та неспівмірними зі складністю справи. Відповідач, зокрема, зазначає, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, як незначної складної та типова. Єдиний реєстр судових рішень містить численну кількість судових рішень з аналогічних правовідносин, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, просить зменшити розмір понесених витрат на правову допомогу зменшити.

Оцінюючи клопотання позивача про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд виходить із таких міркувань.

Приписами частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд проаналізував звіт адвоката (акт виконаних робіт) про час, оплачений позивачем (надання консультацій та узгодження позиції 0,5 год; оформлення заяви до ГУ ПФУ у Львівській області про перерахунок пенсії 0,5 год.; складання позовної заяви 2 год., вартість послуг адвоката (одна година - 1000 грн.) та зазначає, шо надання такої правової допомоги як підготовка адвокатом та надсилання заяви до ГУ ПФУ у Львівській області не пов`язано з розглядом цієї справи.

Оцінюючи характер наданої правової допомоги суд враховує, що ця справа є незначної складності, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, правові висновки висловлено Верховним Судом у зразковій справі задовго до подання позову.

З огляду на це, пошук та аналіз судової практики по суті зводиться до дублювання висновків Верховного Суду про релевантні норми права аналіз та спосіб їх застосування. Суд вважає, що аналіз рішення Верховного Суду, а також підготовка та написання кваліфікованим адвокатом позову у типовій справі не потребує заявленого часу.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18.

Суд зазначає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що вказану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання як справу незначної складності, з огляду на наявність усталеної судової практики у цій категорії спорів, суд дійшов висновку, що зазначений гонорар не є співмірним з обсягом проведеної роботи і вважає за можливе стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 80% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі поданої 2 Спеціальним центром швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій довідки № 117 від 30.03.2021, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень та 1000 (одну тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.