Справа № 133/2795/20
Суддя: Кучерук І. М.
Дата ухвалення: 2022-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/2795/20
Провадження № 2-а/133/5/22
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2022

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Медик Л.О.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Карлінського Олега Руслановича та Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції та поліцейського першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Карлінського О.Р., в якому просить: - визнати протиправними дії поліцейського управління патрульної поліції у Вінницькій області департаменту патрульної поліції Карлінського Олега Руслановича щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3198792 від 26.09.2020, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП; - за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3198792 від 26.09.2020, винесену відносно ОСОБА_1 поліцейським управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Карлінським Олегом Руслановичем, скасувати як незаконну, а справу закрити; - стягнути на його користь сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла є незаконною, оскільки він жодним чином не порушував Правил дорожнього руху. До початку руху автомобіля він перевірив роботу усіх світлових приборів, які працювали справно. Також зазначив, що на місці винесення оскаржуваної постанови заперечував факт вчинення вказаного правопорушення, а тому відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП відповідач зобов`язаний був скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП. Однак вказаний протокол складений не був. Крім того, його було позбавлено можливості скористатись послугами захисника під час розгляду інспектором поліції справи про вчинення ним адміністративного правопорушення у відповідності до приписів ст. 268 КУпАП та ст. 59 Конституції України.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Кучерук І.М. надійшла вказана вище справа.

У судовому засіданні 11.03.2022 представник позивача - адвокат Дем`янюк В.Б. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, зауважив, що позивачем не отримано відзив від відповідача, а також диск з відеозаписом, і останнім не надано суду доказів його направлення позивачу; оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а також підпису позивача про те, що його ознайомлено з правами та обов`язками.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Підстави для врахування доводів, викладених у відзиві, відсутні з огляду на те, що суду не надано доказів його направлення позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2020 на а/д М-21, 244 км поліцейським роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП винесено постанову серії ЕАМ №3198792, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки 26.09.2020 о 22 год. 54 хв. він керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі також - Правила дорожнього руху), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам зовнішніх світлових приладів, а саме якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р. І Інструкції №1395).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, за правилами ч. 2,3 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. При цьому положення ст. 222 КУпАП визначають, що Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121. Таким чином, нескладення протоколу про адміністративне правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює підставу для скасування постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 6 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

За правилами ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Наданий відповідачем до суду диск з відеозаписом подано в електронній формі, а тому його ненадіслання іншим учасниками справи не позбавляє суд можливості взяти його до уваги при прийнятті судового рішення.

Однак відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у справі №524/1284/17. Крім того, зміст оглянутого судом відеофайлу вказує на те, що освітлювальні прибори автомобіля, яким керував позивач, перебували у справному стані, а інший відеофайл виявився непридатним для зчитування інформації, що зафіксована на ньому.

Отже, судом встановлено, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано.

При цьому суд враховує, що вказана вище постанова не містить відмітки про роз`яснення позивачу визначених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наведеного вище, постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій поліцейського, суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності судом перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, за наслідками чого суд може скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Крім того, з огляду на положення ч. 9 ст. 264 КАСУ, підстави для визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною відсутні.

Статтею 286 КАС України визначено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та закриття провадження у справі.

З огляду на вимоги ст. 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову від 26.09.2020 серії ЕАМ №3198792, винесену поліцейським першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Карлінським Олегом Руслановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а справу - закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський першої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Карлінського Олега Руслановича, адреса: вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21000.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21000.

Суддя І.М. Кучерук