Справа № 951/610/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 рокуСправа № 951/610/21 пров. № А/857/597/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Мікула О.І.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2021 року (суддя Братків І.І., смт. Козів, повний текст складено 1 грудня 2021 року), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживачання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 22.06.2021 серія 1АВ №01841205 (далі Постанова).

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності спірною постановою, оскільки факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) в редакції, чинній на момент винесення такої Постанови, за перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу більш як на п`ятдесят кілометрів на годину. Зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджений належними доказами, отриманими у встановленому законом порядку.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що у даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав обов`язку та не надав належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що о 03/38 год 22.06.2021 за адресою М06 Київ-Чоп 555+730 зафіксовано транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER НОМЕР_1 (далі ТЗ), особа яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 55 км/год, чим порушила вимоги пункту 12.9 (б) «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

На підставі наведеного, інспектором ДПП винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн (а.с.7).

Відповідно до пункту 12.9 «б» ПДР водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

Частина четверта статті 122 КУпАП передбачає, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справі встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху ТЗ зафіксовано на відеозаписах правопорушення, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення, що знаходяться в мережі Інтернет за посиланням: https://bdr.mvs.gov.ua/user/g/r/1AB/01841205 та ідентифікатор доступу вказаний в оскаржуваній Постанові.

За вказаними посиланнями у мережі Інтернет міститься інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні коорданати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

На підставі системного аналізу наведених вище доказів, в тому числі відеофіксації ТЗ, апеляційний суд дійшов висновку, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем ТЗ , власником якого є ОСОБА_1 , підтверджений в повній мірі.

Що стосується сформованої інформації системою КАСКАД, якою було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

На виконання Додатка 2 Державної програми підвищення рівня безпеки дорожнього руху в Україні на період до 2020 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 435 від 25.04.2018 (із змінами) (далі Програма) від виконавця Програми Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) Державним агентством інфраструктурних проектів здійснено придбання технічних засобів (комплексів автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху) для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Відповідно до пункту 21 Переліку засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, введеного в дію Постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016, дистанційні вимірювачі швидкості руху транспортних засобів віднесені до засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Таким чином вказані пристрої повинні проходити процедуру оцінки відповідності (перевірку типу) та отримати сертифікат перевірки типу.

Враховуючи вимоги ДСТУ щодо стаціонарних приладів контролю вимірювання швидкості з функціями фото/відеофіксації подій з ознаками порушень ПДР, Комплекс КАСКАД вимірює швидкість основним та контрольними каналами і передає результати вимірів, у складі інформаційних файлів, по обом каналам до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Отримання автоматизованою системою обробки даних інформаційних файлів та метаданих від Комплексу «КАСКАД» було протестоване.

Згідно законодавства в галузі захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах державні інформаційні ресурси повинні оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації. Для її створення використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації.

Комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху «КАСКАД», як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання, отримав сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.0, що дійсний до 14.01.2029 та внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки.

Водночас в оскаржуваній Постанові чітко зазначено назву технічного засобу та заводський номер Каскад, 023-1219.

Також в зазначеній постанові наявне посилання на вебсайт та QR-код, на якому є фото-докази транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Крім того, відповідачем до апеляційної скарги долучено сертифікат відповідності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не надав належну уваги зазначеним доказам та дійшов до помилкового висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння 22.06.2021 на ТЗ про яке зазначено в оспорюваній Постанові.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що Постанова є правомірною.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 3 березня 2022 року.