Справа № 517/93/22
Суддя: Тростенюк В. А.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 517/93/22
Провадження № 2-а/517/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капрала поліції Куліковського Сергія Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Поліцейського відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капрала поліції Куліковського С.Г. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 2022 року біля 22 год. 00 хв. позивач перебував на власному автомобілі на вул. Михайлівська, смт. Захарівка Одеської області. Поряд зупинився автомобіль поліції з якого вийшли поліцейські, один з яких капрал поліції Куліковський С.Г. , який запропонував позивачу надати для перевірки посвідчення водія. На що позивач пояснив, що посвідчення водія при собі не має, однак пред`явити е-посвідчення, що завантажено в застосунку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія». При завантаженні застосунок «Дія» видавав помилку. Позивач запропонував поліцейському перевірити наявність посвідчення водія за допомогою єдиної інформаційної системи МВС України та пред`явив для цього фотокопію власного посвідчення водія. Наявність посвідчення було перевірено в єдиній інформаційній системі МВС України, але незважаючи на це поліцейським було розпочато складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 964167 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Під час складання постанови застосунок «Дія» відновив свою роботу і я запропонував поліцейському переглянути е-посвідчення водія, на що позивачу було відмовлено.

Текст винесеної постанови вказує на той факт, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2,1а ПДР.

Крім того, позивач вказує, що винесена постанова серії БАА № 964167 від 06.02.2022 року не відповідає формі, що передбачена додатком 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Частина 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Оскільки відсутність при собі посвідчення водія підпадає під дію частини 1 ст. 126 КУпАП, тому застосування щодо позивача відповідальності згідно частини 2 ст. 126 КУпАП є неправомірним.

Тому вважає, що дії працівника поліції щодо винесення даної постанови з накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. є незаконними, а винесена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач Куліковський С.Г. у судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав та вважає, що його дії з приводу винесення даної постанови є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 06 лютого 2022 року поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капралом поліції Куліковським С.Г. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 964167. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 06.02.2022 року о 20 год. 00 хв. по вул. Михайлівській в смт. Захарівка Одеської області керував автомобілем «BMW 4301», номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1.аПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 8).

В позові ОСОБА_1 зазначає, що текст винесеної постанови вказує на той факт, що він керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1а ПДР.

Крім того, позивач вказує, що винесена постанова серії БАА № 964167 від 06.02.2022 року не відповідає формі, що передбачена додатком 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи додано, копію посвідчення водія, згідно якого у позивача наявні категорії: А, В. та яке дійсне до 07.07.2051 року (а.с.9).

З постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивач керував транспортним засобом не маючи такого права оскільки не мав при собі посвідчення водія. Однак виклад обставин правопорушення не відповідає ПДР, оскільки пункт 2.1. ПДР передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина перша ст. 126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Оскільки відсутність при собі посвідчення водія підпадає під дію частини 1 ст. 126 КУпАП, тому застосування щодо позивача відповідальності згідно частини 2 ст. 126 КУпАП є неправомірним.

Судом встановлено, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на оскарження вищевказаної постанови позивачем було пропущено з поважних причин, оскільки він перебував на лікарняному з 14.02.2022 року по 18.02.2022 року, що підтверджується довідкою КП «Захарівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, тому був позбавлений можливості вчасно звернутися до суду з даним позовом.

Статтею 8 Конституції України закріплюється принцип верховенства права.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій пункт 3.1. рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію»).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху за викладених в оскаржуваній постанові обставин, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 77, 243, 244, 250, 286, 295 КАС України, ст. 126, ст. ст. 245, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капрала поліції Куліковського Сергія Григоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії поліцейського відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капрала поліції Куліковського Сергія Григоровича незаконними.

Скасувати постанову поліцейського відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капрала поліції Куліковського Сергія Григоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 964167 від 06.02.2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 статтею 126 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного судучерез Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: