Справа № 140/13657/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/13657/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства АВГ КАРС до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство АВГ КАРС (далі ПП АВГ КАРС, позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.09.2021 № 3125237/41400897 та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 30.08.2021 № 8 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП АВГ КАРС відповідно до приписів статей 187, 201, 208 Податкового кодексу України (далі ПК України) складено та здійснено спробу реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкової накладної №8 від 30.08.2021 на суму операції 41797,14 грн, в тому числі ПДВ 6966,19 грн від постачальника-нерезидента DIANA-TRANS MONIKA PODYMA.

Разом з тим, ПП АВГ КАРС отримано відповідну квитанцію про зупинення реєстрації даної податкової накладної, з якої вбачається, що окрім посилання на відповідність платника податків критеріям ризиковості, вона не містить жодної конкретизації щодо наявності інших підстав для зупинення податкової накладної, переліку документів, які необхідно надати, а також в порушення пункту 11 Порядку № 1156 не надано розрахованих показників за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Не зважаючи на це, на виконання положень Порядку № 1156 позивач звертався до комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з відповідними поясненнями та документами для прийняття рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної в ЄРПН. Однак комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення № 3125237/41400897 від 17.09.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 30.08.2021 на основі того, що позивачем не надано оплати.

Позивач вважає, що таке формулювання контролюючого органу свідчить про формалістичний підхід до розгляду Комісією наданих документів та про умисне створення перепон у діяльності підприємства з метою здійснення незаконного тиску на підприємство, оскільки Комісією залишено поза увагою той факт, що згідно договору про надання послуг термін оплати становить 90 днів, а відтак на момент реєстрації податкової накладної документи були відсутні на законних підставах.

За наведених підстав позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник ГУ ДПС у Волинській області та ДПС України позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало не подання позивачем копій документів, а саме: платіжних доручень та/або банківських виписок, які підтверджують факт оплати.

Також зазначив, що позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну слід розцінювати як вимогу про втручання в дискреційні повноваження відповідача та яка виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Крім того, зазначає, що вказані позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними із даною справою, а їх сума є необґрунтованою. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та за участі сторін відмовлено.

У відповіді на відзив позивач з доводами представника відповідачів, викладеними у відзиві, не погоджується та вказує, що як на підставу прийняття оскаржуваного рішення у відзиві так і у самому рішенні Комісії контролюючий орган посилається на відсутність документів про оплату товару. Проте, ні у рішенні, ні у відзиві не міститься жодного посилання на взаємозв`язок між відсутністю рахунку на оплату та ризиковість здійснення самої господарської операції. Просив позов задовольнити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25.08.2021 між ПП АВГ КАРС (замовник) та компанією DIANA-TRANS MONIKA PODYMA (Республіка Польща) (виконавець) укладено договір №01-08-21/ТР про надання транспортних послуг (а.с.19-21), згідно з яким за завданням замовника виконавець надає транспортні послуги з доставки транспортних засобів з-за кордону на умовах, які будуть зазначені виконавцем в інвойсі/рахунку-фактурі (замовлення) на надання відповідних послуг. Виконавець в інтересах замовника виконує пов`язані з перевезенням (доставкою товару) операції, за допомогою власних транспортних засобів, техніки. Вартість послуг, що надаються виконавцем визначається на підставі відповідного інвойсу/рахунку-фактури (замовлення). Замовник здійснює оплату вартості наданих послуг га умовах попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного інвойсу/рахунку-фактури (замовлення). В разі досягнення домовленостей між сторонами, можлива післяоплата вартості послуги протягом 90 календарних днів з моменту доставки товару по зазначеному маршруту, який вказаний в інвойсі/рахунку-фактурі (замовлення). Оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця. Приймання наданих послуг виконавцем проводиться шляхом підписання замовником міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) та/або акта приймання-передачі (п. 1.1-1.2, 3.1 -3.4 договору).

Відповідно до рахунка-фактури від 26.08.2021 №49/08/2021 вартість транспортних послуг становить 1100,00 злотих (а.с.23).

На виконання умов договору виконавець надав послуги з доставки транспортних засобів, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 № 30/08-21/ТП (а.с.22). Транспортні засоби пройшли митне оформлення згідно з митними деклараціями №UA205150/2021/002376, №UA205150/2021/002384 й випущений у вільний обіг (а.с.24-27).

Вказана операція відображена у бухгалтерському обліку позивача, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 30.08.2021 (а.с. 28).

Позивачем було складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 30.08.2021 №8 на загальну суму 41797,14 грн (в т.ч. ПДВ 6966,19 грн (а.с. 15).

Відповідно до квитанції від 13.09.2021 реєстрація податкової накладної № 8 від 30.08.2021 була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПK України з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 16).

Не є спірною та обставина, що для підтвердження господарської операції, відображеної у податковій накладній № 8 від 30.08.2021, ПП АВГ КАРС подало пояснення від 14.09.2021 та копії документів. Так позивачем на підтвердження факту отримання послуги від нерезидента надано копії договору про надання послуг від 25.08.2021 №01-08-21/ТР, акт приймання-передачі послуг від 30.08.2021 №30/08-21/ТП, рахунка від 26.08.2021 №49/08/2021, вантажно-митні декларації від 30.08.2021 №UA205150/2021/002376, №UA205150/2021/002384, оборотно-сальдову відомість по рахунку 632 (а.с.17-18).

За результатами розгляду поданих документів Комісія ГУ ДПC у Волинській області прийняла рішення від 17.09.2021 №3125237/41400897 про відмову в реєстрації податкової накладної 30.08.2021 № 8 з підстав ненадання платником податків розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У додатковій інформації зазначено про відсутність оплати (а.с.12-13).

Вважаючи рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправним, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України визначено, що ЄРПН - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 180.2 статті 180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку на додану вартість до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.

Відповідно до підпункту б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Місцем постачання послуг є місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, а саме: послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання (підпункт 186.2.1 пункту 186.2 статті 186 ПК України).

Місцем постачання, зазначених у цьому пункті послуг, вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання (пункту 186.3 статті 186 ПК України).

Таким чином, операції з надання транспортних послуг нерезидентом підлягають оподаткуванню податком па додану вартість (ПДВ).

Як визначено пунктом 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання нерезидентами суб`єктам господарювання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Пунктом 208.2 статті 208 ПК України передбачено, що отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку або за ставкою 7 відсотків для послуг, визначених абзацами четвертим - шостим підпункту в пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку. Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (абзаци десятий, дванадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165) визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Пунктом 3 Порядку №1165 визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.

Як передбачено пунктами 4, 5 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Отже, встановлена контролюючим органом невідповідність податкової накладної жодній з ознак безумовної реєстрації є підставою для її перевірки щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника, а також критеріям ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

За приписами пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як зазначалося вище, у квитанції про зупинення реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 30.08.2021 №8 вказано про причини зупинення реєстрації цієї податкової накладної: відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Додатком 1 до Порядку №1165 визначені критерії ризиковості платника ПДВ, серед них - у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8).

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника ПДВ вказує на те, що для того, аби встановити наявність ознак ризиковості платника мають існувати визначені цим пунктом передумови, а тому слід навести обґрунтування за цим критерієм, як того вимагає пункт 11 Порядку №1165. Відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного обґрунтування критерію ризиковості платника ПДВ свідчить про необґрунтованість віднесення платника до відповідного критерію.

Відповідач не надав суду доказів, які б дозволяли дійти висновку про наявність підстав, які зумовили зупинення реєстрації податкової накладної від 30.08.2021 №8.

У квитанції від 13.09.2021 про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Сформована у такий спосіб комісією регіонального рівня пропозиція щодо надання документів є загальною та формальною, вона за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165. Така пропозиція щодо надання документів не є конкретизованою, що може свідчити про наявність у платника податків вільного розсуду щодо переліку документів, які слід надати. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу. При цьому допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18 сформовано висновок, згідно з яким у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу відповідно створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

У розглядуваному випадку контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної, не зазначено, яких обставин мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація зупиненої податкової накладної стала можливою.

За правилами пункту 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, далі - Порядок №520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5, 6 Порядку №520 встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що пункт 5 Порядку №520 визначає перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, який не є вичерпним та не передбачає необхідності надання платником податку усіх документів згідно з таким переліком.

Тобто наданню підлягають лише ті документи, які безпосередньо стосуються предмета господарської операції, за якою оформлено податкову накладну, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.

Позивач подав до комісії регіонального рівня разом із письмовими поясненнями копії документів, які розкривають зміст операції, щодо якої складено спірну податкову накладну, та які вважало достатніми для її реєстрації в ЄРПН (з огляду на те, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретний перелік документів, які необхідно подати).

Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (пункт 3 Порядку №520).

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 11 Порядку №520).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні від 17.09.2021 № 3125237/41400897, підставою для відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 30.08.2021 №8 стало ненадання платником податків копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, суд звертає увагу, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН встановлена додатком до Порядку №520 та передбачає необхідність підкреслити документи, які не надані платником. Проте в порушення вимог щодо форми рішення, встановленої додатком до Порядку №520, оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС у Волинській області не містить підкреслень за найменуваннями документів, яких не надав платник. При цьому, згідно додаткової інформації, зазначеної у спірному рішенні як підставою для відмови зазначено про відсутність оплати.

Однак, на думку суду, позивачем надані усі належні документи, які стосуються господарської операції щодо отримання послуги від нерезидента відповідно до укладеного договору про надання транспортних послуг № 01-08-21/ТР від 25.08.2021, достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної № 8 від 30.08.2021.

Як встановлено зі змісту договору про надання транспортних послуг № 01-08-21/ТР від 25.08.2021 замовник здійснює оплату вартості наданих послуг як на умовах попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного інвойсу/рахунку-фактури (замовлення), так і в разі досягнення домовленостей між сторонами, і на умовах післяоплати вартості послуги протягом 90 календарних днів з моменту доставки товару.

Водночас факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 № 30/08-21/ТР, як це передбачено пунктом 3.4 договору від 25.08.2021 №01-08-21/ТР.

Суд наголошує, що за приписами пункту 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг, або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом (залежно від того, яка з подій відбулася раніше).

За наведених обставин та з урахуванням положень пункту 187.8 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань є дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, тобто, у даному випадку - дата підписання акта приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 № 30/08-21/ТР.

Крім цього, актом приймання-передачі наданих послуг від 30.08.2021 № 30/08-21/ТР підтверджено відсутність претензій в сторін з виконання договору про надання транспортних послуг № 01-08-21/ТР від 25.08.2021.

Таким чином, надані позивачем документи, які стосуються операції з отримання послуг від нерезидента, є достатніми для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН податкової накладної від 30.08.2021 № 8.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач-1 не довів правомірності рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.09.2021 № 3125237/41400897, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 8 від 30.08.2021, поданої ПП АВГ КАРС, а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 8 від 30.08.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданих податкових накладних. При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 8 від 30.08.2021.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ПП АВГ КАРС необхідно задовольнити повністю.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 4270,00 грн, які складаються зі сплати судового збору у сумі 2270,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.01.2019 №01/01/19, укладеного між Адвокатським об`єднанням Бона Фіде та ПП АВГ КАРС (а.с. 29-30), рахунку на оплату від 17.11.2021 № 24 на суму 1500,00 грн (а.с. 31), акту надання послуг від 17.11.2021 №67 на суму 1500,00 грн (а.с.33), платіжного доручення 17.11.2021 № 544 (а.с. 32), детального опису робіт (наданих послуг) за договором № 01/01-19 від 02.01.2019 позивачу ПП АВГ КАРС надано Адвокатським об`єднанням Бона Фіде у даній справі правову допомогу на загальну суму 2750,00 грн., з яких оплачено 1500,00 грн.

В акті надання послуг відсутній перелік наданих робіт, а визначено лише сталу суму гонорару за надання правової допомоги.

Такий перелік визначено адвокатом в детальному описі виконаних робіт.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) за договором № 01/01-19 від 02.01.2019 адвокатським об`єднанням Бона Фіде надано позивачу ПП АВГ КАРС наступні роботи/послуги: з`ясування фактичних обставин справи 0,5 год; виготовлення копій, формування адвокатського досьє 0,5 год, вивчення наданих документів та їх аналіз 0,5 год, надання клієнту усної консультації 0,5 год, підготовка позовної заяви 1 год, вивчення відзиву, законодавства та судової практики 1 год, підготовка відповіді на відзив 1 год та підготовка детального опису робіт 0,5 год. Згідно встановленого тарифу на ведення даної категорії справ вартість 1 год роботи адвоката становить 500,00 грн.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечив щодо відшкодування витрат на правову допомогу, у зв`язку з їх неспівмірністю до предмета спору.

Суд вказує, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також слід зауважити, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Суд звертає увагу, що послуги із з`ясування фактичних обставин справи, виготовлення копій, вивчення наданих документів та їх аналіз, надання клієнту усної консультації, вивчення відзиву, законодавства та судової практики, підготовка відповіді на відзив охоплюються загальною діяльністю адвоката та повинні входити до складу послуги підготовка позовної заяви, а отже не можуть бути самостійною складовою витрат на правову допомогу та і не є співрозмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Отже, на переконання суду, детальний опис робіт (надання послуг) є необґрунтованим, неспівмірним із затраченим часом та обсягом наданих адвокатом послуг.

Тому, на думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви та відповіді на відзив, зважаючи на сталу судову практику у справах цієї категорії; обсяг наданих адвокатом послуг), враховуючи заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір у сумі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2021 №543.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області та ДПС України судові витрати пропорційно до задоволених вимог по 1885,00 грн. з кожного, з них: по 750,00 грн. - витрати на правничу допомогу адвоката та по 1135,00 грн. - судовий збір.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.09.2021 № 3125237/41400897.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані Приватним підприємством АВГ КАРС податкову накладну № 8 від 30.08.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Приватного підприємства АВГ КАРС судові витрати в розмірі 1885,00 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Приватного підприємства АВГ КАРС судові витрати в розмірі 1885,00 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство АВГ КАРС (45603, Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Рівненська, 74, ).

Відповідач-1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Відповідач-2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Суддя Р.С. Денисюк