Справа № 380/21986/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної пенсії позивача відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії з 74 % на 70 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 74 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2019 з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно застосував до пенсії позивача обмеження, не передбачені законом, що спричинило до зменшення основного розміру пенсії, та пенсійного забезпечення в цілому.

01.02.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що підставою для перерахунку пенсії позивача є виключно прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акта. Між тим, посилається на відсутність постанови Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1,2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (далі Постанова №103). Вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи 74% основного розміру грошового забезпечення є передчасними.

ІІ. Рух справи
Ухвалою від 01.12.2021 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 20.12.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в відповідача та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно з протоколом за пенсійною справою від 11.04.2008 позивачу призначено з 16.01.2008 пенсію за вислугу років у розмірі 74 % грошового забезпечення.

Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №380/7047/20 направив на адресу відповідача довідку від 31.03.2021 № С/484 про розмір грошового позивача станом на 05.03.2019.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.05.2021 про перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі нової довідки.

Листом від 27.05.2021 № 6174-5119/І-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії та зазначив, що після визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 відсутня постанова Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії. Крім цього, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 у справі №380/7047/20 на нього не покладено жодних зобов`язань.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 у справі №380/9351/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.03.2021 № С/484 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до положень Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.03.2021 № С/484 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до положень Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з урахуванням виплачених сум;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом б/н від 10.11.2021 щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 у справі №380/9351/21.

Відповідач листом від 15.11.2021 №1300-5203-8/102936 повідомив про те, що згадане рішення суду виконано.

З матеріалів пенсійної справи № вбачається, що на виконання відповідного судового рішення відповідач провів перерахунок пенсії позивача, виходячи з 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із застосуванням обмежень до розміру перерахованої пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Базовим нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби, є Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон України №2262-ХІІ).

Стаття 13 Закону України №2262-XII (в редакції Закону України до 27.03.2014) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" вказаної статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до вказаної статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд встановив, що пенсія позивачу призначена виходячи із 74% відповідних сум грошового забезпечення.

У статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII внесено зміни Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, внаслідок яких максимальний розмір пенсії при її призначенні змінено з 90% до 80%, а з 01.05.2014 до 70%.

Тобто зміна встановленого максимального розміру пенсії здійснювалась вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у частині 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної йому пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Так, відповідно до статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності вказаної категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме вказаної категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Суд також зазначає, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами та встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Відтак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Оскільки, пенсія позивачу призначена 11.04.2008, тобто до набрання чинності вказаним Законом, то встановлені ним обмеження пенсії максимальним розміром не могли застосовуватись до позивача.

Суд встановив, що відповідач при перерахунку пенсії позивача протиправно застосував обмеження максимальним розміром - 70% грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% до 70% грошового забезпечення.

Для ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.03.2021 №С/484 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про передчасність позовних вимог у частині зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з 74% грошового забезпечення, оскільки питання коефіцієнту грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку пенсії, вже було предметом розгляду відповідача. Утім, як встановив суд, відповідач протиправно застосував обмеження до перерахованої пенсії позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в :
1. позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% суми грошового забезпечення, у зв`язку із застосуванням обмежень максимального розміру пенсії, передбачених статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.03.2021 №С/484, виходячи з розрахунку 74% від відповідної суми грошового забезпечення, із врахуванням раніше виплачених сум.

4. Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя А.Г. Гулик