Справа № 560/9616/21
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9616/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

02 березня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-Будівельний сервіс "Пріорітет" до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-Будівельний сервіс "Пріорітет" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу: №283138 від 01.06.2021, № 283153 від 01.06.2021, № 283139 від 01.06.2021, № 283154 від 01.06.2021, №283140 від 01.06.2021, № 283155 від 01.06.2021, № 283141 від 01.06.2021, № 283156 від 01.06.2021, № 283142 від 01.06.2021, -№ 283157 від 01.06.2021, № 283143 від 01.06.2021, № 283158 від 01.06.2021, №283144 від 01.06.2021, № 283159 від 01.06.2021, №283145 від 01.06.2021, № 283160 від 01.06.2021, № 283146 від 01.06.2021, № 283161 від 01.06.2021, № 283162 від 01.06.2021, № 283163 від 01.06.2021, №283164 від 01.06.2021, № 283165 від 01.06.2021, №283166 від 01.06.2021, №283147 від 01.06.2021, № 283148 від 01.06.2021, №283149 від 01.06.2021, № 283150 від 01.06.2021, № 283151 від 01.06.2021, № 283152 від 01.06.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в Акті №272339 від 27.04.2021 щодо суті правопорушення було зазначено, що водій здійснював вантажні перевезення згідно ТТН № 10456341 від 27.04.2021. На час перевірки виявлено, що ТЗ обладнаний діючим та повіреним тахографом, однак у водія відсутня картка водія, що не унеможливлює перевірку режиму праці та відпочинку водія. На пояснення водія, що у нього є в наявності індивідуальна контрольна книжка водія посадові особи не реагували та пред`явити не запропонували. А в Акті №№272339 від 27.04.2021р. зазначили, що водій з актом ознайомлений та від пояснення та підпису відмовився. Позивач не погоджуючись з винесеними постановами вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, що 21.04.2021 о 13:04 та 27.04.2021 о 13:52 посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірки транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , водій: ОСОБА_1 , та за результатами якої складено Акти №б/н проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.04.2021 та 21.04.2021.

В Актах зазначено, що під час перевірки виявлено порушення: "водій здійснював вантажні перевезення згідно ТТН № від 21.04.2021 та ТТН №10456341 від 27.04.2021. На час перервірки виявлено, що ТЗ обладнаний діючим та повіреним тахографом, але за 21.04.2021 в тахографі відсутня картка водія, також неналежним чином оформлена ТТН, порушено ст.48, 49 Закону України "Про автомобільний транспорт", порушено ч.1 абз.8 порушення режимів праці та відпочинку водія за 01.04.2021-27.04.2021.

На підставі складених актів перевірки посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №283138 від 01.06.2021, № 283153 від 01.06.2021, № 283139 від 01.06.2021, № 283154 від 01.06.2021, №283140 від 01.06.2021, № 283155 від 01.06.2021, № 283141 від 01.06.2021, № 283156 від 01.06.2021, № 283142 від 01.06.2021, -№ 283157 від 01.06.2021, № 283143 від 01.06.2021, № 283158 від 01.06.2021, №283144 від 01.06.2021, № 283159 від 01.06.2021, №283145 від 01.06.2021, № 283160 від 01.06.2021, № 283146 від 01.06.2021, № 283161 від 01.06.2021, № 283162 від 01.06.2021, № 283163 від 01.06.2021, №283164 від 01.06.2021, № 283165 від 01.06.2021, №283166 від 01.06.2021, №283147 від 01.06.2021, № 283148 від 01.06.2021, №283149 від 01.06.2021, № 283150 від 01.06.2021, № 283151 від 01.06.2021, № 283152 від 01.06.2021.

Не погоджуючись з винесеними постановами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність постанови відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність, колегія судів виходить з наступного.

Так, положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.12 ст.6 ЗУ «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком №1567.

Пунктами 2, 3 Порядку №1567 визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Абзацом 1 п.4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно ст.49 КАС України, водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз.8 ч.1 ст.60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 3.3 Розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція №385), зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі складених Актів № 272339 від 27.04.2021 та №272256 від 21.04.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки було винесено 29 однакових постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Таким чином, суд звертає увагу, що до відповідальності у такому випадку необхідно було притягнути один раз, а не 29 (період з 01.06.2021 по 29.06.2021), оскільки відповідачем не встановлено, та не надано жодного доказу щодо цього, а саме коли водій керував відповідним транспортним засобом, зокрема щодня в період з 01.06.2021 по 29.06.2021.

Згідно статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340 розроблено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно Положення №340, тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

У відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Суд враховує, що до позовної заяви позивачем долучено копію індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 у якій відображена уся необхідна інформація про перевезення вантажу, у спірний період.

Крім того, як зазначає позивач, що на момент здійснення перевірки у водія була наявна та заповнена згідно з вимогами законодавства індивідуальна контрольна книжка водія.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку індивідуальна контрольна книжка водія була належним документом для обліку робочого часу та часу відпочинку водія.

У контексті оцінки доводів скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.