Справа № 580/10854/21
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року справа № 580/10854/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307) в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови у відновленні позивачу пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 1, 2, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснити з 19.03.2019 року нарахування пільг позивачу на оплату за користування житлово-комунальними послугами, передбаченими п.п. 1, 2, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, що мають право на пільги за статусом: "учасник війни". Позивач, зазначає, що листом відповідача позивачу повідомлено, що пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у зв`язку із чим позивач втратив право на пільги на житлово-комунальні послуги за статусом "учасник війни". Також позивач зазначає, що звернувшись до відповідача із заявою про нарахування передбачених чинним законодавством пільг на отримання 50-ти відсоткової знижки з оплати житлово-комунальних послуг, отримав від Департаменту соціального захисту населення Черкаської міської ради відмову у нарахуванні пільг, яким повідомлено, що розмір середньомісячного сукупного доходу перевищує величину доходу, яка дає право на податкову соціальну пільгу, тому заявник не має права на отримання пільг, передбачених пунктами 1, 2,4, 5, 6 та 18 ст. 14 Закону № 3551. Позивач вважає дії Департаменту соціальної політики ЧМР протиправними та звертає увагу, що частину шосту статті 14 Закону № 3551 визнано такою, що не відповідає Конституції (є неконституційною) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 12-р/2018 від 18.12.2018р. У відповідності до вказаного рішення, з 19.03.2019 положення частини шостої статті 14 Закону № 3551 втрачають чинність і не підлягають застосуванню, відтак просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що відповідно до пунктів 1,2,4,5,6,18 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасники війни мають право на 50-відсоткову знижку при платі за користування житлово-комунальними послугами у межах норм споживання за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України постановою від 04.06.2015 №389 затверджено "Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї", дія якого поширюється на окремі категорії пільговиків, в тому числі на учасників війни, які мають право на пільги згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Представник відповідача зазначив, що позивач втратив право на пільги на житлово-комунальні послуги за статусом "учасник війни" з 01.07.2015, оскільки його розмір середньомісячний сукупний доходу перевищує величину доходу, яка дає право на податкову соціальну пільгу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус учасника війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 07.07.2011.

Згідно відзиву Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, що мають право на пільги за статусом: "учасник війни".

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 03.08.2021 про нарахування пільг на отримання 50-ти відсоткової знижки з оплати житлово-комунальних послуг.

Департамент соціального захисту населення Черкаської міської ради листом від 06.08.2021 №Б-374/28-5/01-11, повідомив позивача, що відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 18 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасники війни мають право на 50-відсоткову знижку при платі за користування житлово-комунальними послугами у межах норм споживання за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (станом на 01.01.2021 - 3180 грн.) у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з інформацією Пенсійного фонду України, розмір середньомісячного сукупного доходу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, яка дає право на податкову соціальну пільгу, в зв`язку із чим позивач втратив право на пільги на житлово-комунальні послуги за статусом "учасник війни".

Вважаючи зазначені дії відповідача щодо відмови у наданні пільг протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом для захисту власних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (далі - Закон №3551) передбачено, що цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до ст.14 Закону №3551 учасникам війни (статті 8, 9) надаються, зокрема, такі пільги:

- безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів;

- безплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів);

- позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

З 01.07.2015 набрала чинності Постанова КМУ №389 від 04.06.2015, якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї (далі - Порядок №389), який визначає механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до п. 2 Порядку №389, його дія, зокрема, поширюється на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно з Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (учасники війни; особи, на яких поширюється чинність зазначеного Закону; особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдови (вдівці) та батьки померлих осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною).

Згідно з п. 3 Порядку №389, пільги, зазначені у пункті 1 цього Порядку, надаються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Відповідно до п. 5 Порядку №389 до сукупного доходу сім`ї пільговика включаються нараховані: пенсія; заробітна плата; грошове забезпечення; стипендія; соціальна допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форми власності); доходи від підприємницької діяльності.

Слід зазначити, що врахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї при наданні пільг учасникам війни було передбачено частиною 6 статті 14 Закону №3551, зокрема встановлено, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до рішення Конституційного Суду №12-р/2018 від 18.12.2018р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, частину шосту статті 14, частину другу статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII, зі змінами.

Суд зазначає, що в разі якщо середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, низка пільг учасникам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, не надається. Тобто наслідком запровадження умови для надання окремих пільг стало їх скасування для певного кола осіб.

Суд враховує позицію Конституційного Суду України викладену у рішенні №12-р/2018 від 18.12.2018, відповідно до якого, забезпечення державою соціального захисту осіб, які відповідно до обов`язку, покладеного на них частиною першою статті 65 Конституції України, захищали Вітчизну, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, та членів їхніх сімей згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України в поєднанні з частиною першою цієї статті означає, що надання пільг, інших гарантій соціального захисту ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551, не має залежати від матеріального становища їхніх сімей та не повинне обумовлюватися відсутністю фінансових можливостей держави.

Розглянувши матеріали справи та законодавство України у сфері соціального захисту громадян, Конституційний Суд України дійшов висновку, що рівноцінної заміни або компенсації скасованих пільг для учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, законодавець не передбачив.

Обмеження або скасування положеннями Закону №76, які є предметом конституційного контролю, пільг, установлених Законом №3551, фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей.

Отже, підпунктами 1, 3, абзацом 2 підпункту 2 пункту 9 розділу I Закону №76 знижено досягнутий рівень соціального захисту учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону №3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною. У зв`язку з цим абзац другий підпункту 1, абзац другий підпункту 2, абзаци другий, третій, четвертий підпункту 3 пункту 9 розділу I Закону № 76, якими виключено положення Закону № 3551 щодо пільг на проїзд для учасників війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та частина шоста статті 14, частина друга статті 16 Закону № 3551, якими встановлено умову для отримання окремих пільг, суперечать частинам першій, п`ятій статті 17 Основного Закону України.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду №12-р/2018 від 18.12.2018 встановлено, що частина шоста статті 14, частина друга статті 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 18.03.2019р.

Аналізуючи вищенаведені правові норми, слід звернути увагу на те, що починаючи з 18.03.2019 при наданні пільг учасникам війни не враховується умова, яка була передбачена частиною 6 статті 14 Закону №3551, зокрема, що розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців має не перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що Рішення Конституційного Суду №12-р/2018 набрало чинності 18.03.2019, з 19.03.2019 застосуванню підлягають положення частини першої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ, чинної до внесення змін Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII.

Вказаний висновок суду відповідає правовим висновкам суду викладеним у Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 у справі №756/8873/18.

Отже, з 19.03.2019 позивач має право на пільги визначені у пунктах 1, 2, 18 частини 1 ст. 14 Закону №3551, відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до частин 1,2 статті 77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність власних дій при відмові позивачу у відновленні пільг на оплату за користування житлово-комунальними послугами, у зв`язку із чим адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови у відновленні ОСОБА_2 пільг, передбачених пунктами 1, 2, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ - 37853109) забезпечити з 19.03.2019 надання пільг ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), передбачених пунктами 1, 2, 18 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику війни.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (код ЄДРПОУ - 37853109) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Петро ПАЛАМАР