Справа № 380/24771/21
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року

справа №380/24771/21
провадження № П/380/25022/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чаплик І.Д. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885), в якому просить:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області встановити пенсію ОСОБА_1 за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% з 25.09.2015 з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність за весь період протиправної дії відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 1767.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем неправомірно встановлено пенсію за особливі заслуги перед Україною в розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, замість 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства.

Ухвалою суду від 24.12.2021 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

На виконання ухвали суду від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 27.12. 2017 № 2054 особам, нагородженим ордером України або колишнього Союзу РСР встановлюється пенсія за особливі заслуги перед Україною в розмірі 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Стверджує, що розмір пенсії за особливі заслуги перед Україною позивачу призначено та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позо;вні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 01.09.2010 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років.

За період участі в антитерористичній операції на сході України позивача нагороджено орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня (Указ Президента України від 27.06. 2015 № 366/2015).

Під час нарахування пенсії за особливі заслуги перед Україною з 25.09.2015 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу було встановлено 23% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність як особі, нагородженій одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, посилаючись на пункт 6 статті 1 Закону України від 01.06.2000 № 1767 «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (далі - Закон № 1767).

Виходячи з того, що орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня позивача нагороджено за участь в бойових діях під час проведення АТО 20.09.2020 позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області з клопотанням визначити пенсію за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом.

У письмовій відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23.10.2021 №15317-14504/Д-52/8-1300/21 за підписом заступника начальника Головного управління - начальника Управління обслуговування громадян було зазначено, що згідно з статтею 4 Закону №3551 ветеранами війни є, зокрема, учасники бойових дій, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Перелік держав і періодів бойових дій на їх території затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 № 63 (далі - Постанова № 63), а тому підстави для визначення пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% згідно із Законом № 1767 відсутні.

Позивач вважає, що відповідачем невірно зроблено перерахунок пенсії за особливі заслуги перед Україною, а тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Статтю 1 Закону України «Про державні нагороди України» (далі - Закон №1549-ІІІ) від 16 березня 2000 року №1549-ІІІ встановлено, що державні нагороди України (далі також - державні нагороди) є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.

Відповідно до вимог статті 3 Закону №1549-ІІІ державними нагородами є: звання Герой України; орден; медаль; відзнака «Іменна вогнепальна зброя»; почесне звання України; Державна премія України; президентська відзнака.

Статтею 7 Закону №1549-ІІІ визначено, що в Україні встановлюються певний перелік орденів, у тому числі орден «За мужність» I, II, III ступеня - для відзначення військовослужбовців, працівників правоохоронних органів та інших осіб за особисті мужність і героїзм, виявлені при рятуванні людей, матеріальних цінностей під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, у боротьбі зі злочинністю, а також в інших випадках при виконанні військового, службового, громадянського обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя.

Відповідно до вимог статті 15 Закону № 1549-ІІІ особи, нагороджені державними нагородами, користуються пільгами, передбаченими законами України.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи позивача нагороджено орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня згідно Указу Президента України від 27.06.2015 № 366/2015.

Отже, позивач має право користуватися пільгами, передбаченими законами України.

Встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною передбачено Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 01.06.2000 № 1767-ІІІ (далі також - Закон №1767-ІІІ), відповідно до пунктів 1 - 8 частини першої статті 1 якого, пенсії за особливі заслуги перед Україною (далі - пенсії за особливі заслуги) встановлюються громадянам України: Героям України, особам, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні, Героям Радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, особам, нагородженим орденом Леніна, орденом Слави трьох ступенів, орденом Трудової Слави трьох ступенів, чотирма і більше медалями «За відвагу», чотирма і більше орденами України та колишнього Союзу РСР, повним кавалерам ордена «За службу Родине в Вооруженных Силах СССР», особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «народний»; ветеранам війни, нагородженим за бойові дії орденом, медаллю «За відвагу» або медаллю Ушакова, незалежно від часу нагородження; видатним спортсменам - переможцям Олімпійських та Паралімпійських ігор, Всесвітніх ігор глухих, чемпіонам і рекордсменам світу та Європи; космонавтам, які здійснили політ у космос, членам льотно-випробувальних екіпажів літаків; народним депутатам України, депутатам колишніх Союзу РСР та Української РСР, членам Кабінету Міністрів України та Уряду колишньої Української РСР; особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», почесним званням України «Мати-героїня», державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 01.01.1992 було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення; депутатам - всього чотирьох і більше скликань Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад, районних, районних у містах, міських рад міст обласного значення в Україні та в колишній Українській РСР; матерям, які народили п`ятеро і більше дітей та виховали їх до шестирічного віку. Якщо у разі смерті матері або позбавлення її батьківських прав виховання дітей до зазначеного віку здійснювалося батьком, право на пенсію за особливі заслуги надається батьку. При цьому враховуються діти, усиновлені в установленому законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 5 Закону №1767-ІІІ пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність:

- від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону;

- від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2 - 5 статті 1 цього Закону;

- від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.

Розмір надбавки визначається згідно із схемою визначення розмірів надбавок залежно від заслуг перед Україною, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. У разі, якщо особа одночасно має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 цього Закону, встановлюється надбавка, що є більшою у максимальному розмірі.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054 затверджено Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Розмір надбавки визначається у відсотках прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Встановлюється в наступних розмірах:

- Героям України; Героям Радянського Союзу; Героям Соціалістичної Праці; Героям Небесної Сотні; матерям, які народили 10 і більше дітей та виховали їх до шестирічного віку - 40%;

- Ветеранам війни, нагородженим у період бойових дій одним бойовим орденом, двома медалями «За відвагу» чи Ушакова; одноразовим переможцям Олімпійських, Паралімпійських ігор, Всесвітніх ігор глухих; багаторазовим чемпіонам світу; рекордсменам світу - 34%;

- Особам, відзначені державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР; особам, нагородженим орденом України або колишнього Союзу РСР; особам, яким до 01.01.1992 було встановлено персональні пенсії союзного значення - 23%;

- Особам, нагородженим одним орденом Трудової Слави; одним бойовим орденом не у період бойових дій; депутатам чотирьох і більше скликань міських рад міст обласного підпорядкування - 21%.

Суд встановив, що згідно довідки №95/02 від 19.01.2021 ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях в період з 28.05.2014 по 18.03.2015 під час АТО в складі військової частини НОМЕР_2 . У довідці зазначені конкретні заслуги, що стали підставою для порушення клопотання про відзначення державною нагородою орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня.

Крім цього, факт безпосередньої участі позивача у бойових діях підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 .

З наведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач нагороджений одним орденом у період бойових дій, а тому має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 34%.

Суд відхиляє доводи відповідача про участь позивача в АТО, а не в бойових діях, оскільки постанова Кабінету Міністрів України Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 08.02.1994р. №63 прийнята на виконання Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, і саме на підставі цього закону і постанови Кабінету Міністрів України позивачу надано статус учасника бойових дій, а тому відмова в перерахунку пенсії з посиланням на участь позивача в антитерористичній операції, а не в бойових діях, суперечить закону.

Аналогічна правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі № 295/1129/17.

За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054 підлягає до задоволення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даній справі, умови, за яких пенсійний орган відмовляє у перерахунку надбавки до пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен перерахувати таку надбавку до пенсії. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Зважаючи на обставини справи, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ у Львівській області прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області встановити пенсію ОСОБА_1 за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054 та здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% з 25.09.2015 з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність за весь період протиправної дії відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 1767.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у справі не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) встановити пенсію ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність - як ветерану війни, нагородженому за бойові дії одним орденом, згідно пункту 2 статті 1 Закону № 1767 та Схеми № 2054.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 34% з 25.09.2015 з урахуванням зміни прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність за весь період протиправної дії відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 1767.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.