Справа № 607/20471/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 607/20471/21 пров. № А/857/2948/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Бориса Михайловича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2022 року, прийняте суддею Розман В.В. в м.Тернополі, у справі № 607/20471/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 представник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б.М. звернувся з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Тернопільській області Смітюх В.Т. серії ЕАО № 4971244 від 31.10.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,0 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що дана постанова є протиправною, оскільки йому не було роз`яснено прав передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Поліцейським проігноровано його вимогу про надання доказів вчинення правопорушення.

Також, вважає, що при винесенні постанови не враховано подання документів, які б характеризували особу правопорушника, матеріальний та інший стан.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шкільняк Б.М. подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що відеозапис не доводить вчинення позивачем правопорушення саме 31.10.2021 о 02 год. 26 хв., оскільки з наданого відеозапису відео-реєстратора, працівники поліції зупинили автомобіль позивача 30.10.2021 ро ку о 01 год. 26 хв.

Вважає, що підставою зупинки автомобіля позивача було нібито керування автомобілем без увімкнених фар, що вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, а постанову винесено за нібито перетин суцільної лінії дорожньої розмітки.

Також, порушено права позивача щодо порядку розгляду постанови.

Зазначає, що з відеозапису вбачається, що позивач рухався дорогою, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів в кожному напрямку. Смуга по якій рухався позивач була зайнята припаркованими транспортними засобами (нерухомими перешкодами), які перешкоджали безперешкодному проїзду з дотриманням безпечного бокового інтервалу.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволено.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що постановою серія ЕАО № 4971244 від 31.10.2021 інспектором 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції в Тернопільській області Смітюх В.Т. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 грн. за те, що 31 жовтня 2021 року о 02 год. 26 хв. ОСОБА_1 в м.Тернополі по вул. Київській, 18, керуючи транспортним засобом «Haval H6» д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє потоки протилежних напрямків, чим порушив вимогу п.34 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем та матеріалами справи доведено вчинення позивачем порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожної розмітки, дорожнього обладнання світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту (п. 8.1, 8.2-1 розділу 8 ПДР України).

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наносить на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. Основне призначення горизонтальної розмітки упорядкування руху транспортних потоків з їх розподілом по всій ширині проїзної частини (розподіл зустрічних транспортних потоків, позначення смуг руху, краю проїзної частини, тощо). За допомогою горизонтальної розмітки можуть бути введені окремі обмеження в русі (заборона обгону, зупинки, стоянки, тощо) або даватися додаткова інформація водіям про умови і напрямок руху транспортних засобів. Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір.

Згідно з п. 34 ПДР горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуги на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ст. 72 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки по вул. Київській, 18 у м. Тернополі, чим порушив п. 12.4 ПДР, що вбачається з оглянутого і судом апеляційної інстанції запису з відео-реєстратора службового автомобіля працівників поліції.

Щодо покликання апелянта на порушення ст. 268 КУпАП, то апеляційний суд не приймає таке до уваги, оскільки з запису нагрудної камери працівників поліції наявного в матеріалах справи (а.с. 16) вбачається, що під час зупинення ОСОБА_1 , та при цьому виявлення ознак його алкогольного сп`яніння, при оформленні правопорушень, позивачу роз`яснювались його процесуальні права.

Частиною 2 ст. 77 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем надано суду докази вчинення адміністративного правопорушення саме позивачем та правомірності розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем надано докази вчинення позивачем правопорушення, а, відтак, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4971244 від 31.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Інші покликання апелянта колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі не спростовують факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з протоколу судового засідання від 10 січня 2022 року вбачається, що о 16:36:12 (а.с. 25) суд видалився до нарадчої кімнати, а рішення суду винесено 11 січня 2022 року (а.с. 26 30), в той час як в матеріалах справи відсутні процесуальні документи за 11 січня 2022 року, а тому рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2022 року підлягає скасуванню, що узгоджується з нормами п.4 ч. 1 ст.317 КАС України.

Керуючись ст.ст.243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шкільняка Бориса Михайловича задоволити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2022 року, у справі № 607/20471/21 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш