Справа № 932/11055/21
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я Справа № 932/11055/21

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 2а/200/464/21

14 лютого 2022 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравцова Станіслава Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить поновити строк на звернення до суду із адміністративним позовом та скасувати постанову серії ЕАО № 5051473 від 20 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, стягнути на його користь сплачений судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20.11.2021 року відносно нього інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравцовим Станіславом Валерійовичем було складено постанову серії ЕАО №5051473 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП. В постанові зазначено, що він 10.11.2021 року о 02год.15хв. у м.Дніпро, вул.Калиновій, 17, керував транспортним засобом Чері М11, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала ліва фара у режимі ближнього світла, та на вимогу працівника поліції відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач зазначив, що не згоден з таким рішенням інспектора УПП та вважає постанову протиправною та зазначає, що 10.11.2021 року о 02год.15хв. його дійсно зупинив екіпаж патрульної поліції, після чого його було доставлено до наркологічного диспансеру та проведено медичний огляд на стан сп`яніння, який нічого не виявив. Після проведення медичного огляду інспектором патрульної поліції йому було надано письмове запрошення до УПП в Дніпропетровській області на 12.11.2021 року о 08год. 00хв. для розгляду справи про адміністративне правопорушення при цьому не повідомили що саме ним було порушено. Будь-які постанови чи протоколи 10.11.2021 року поліцейськими відносно нього складені не були. 12.11.2021 року о 08год.00хв. він разом із адвокатом в приміщенні УПП в Дніпропетровській області подали адвокатський запит та клопотання про перенесення дати розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи. 29.11.2021 року на вказаний адвокатський запит надійшла відповідь, в якій було зазначено, що він викликався до УПП за порушення п.2.9 «в» та п.31.4.3 «в» ПДР України та зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення перенесено на 20.11.2021 року о 08год. 00хв. Таким чином, ні його, ні його адвоката не було завчасно повідомлено про розгляд справи. Отримавши відповідь на другий адвокатський запит, який було отримано 21.12.2021 року, стало відомо, що 20.11.2021 року справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у його відсутність та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5051473, копію такої постанови направлено за місцем його мешкання за вих.№10628 від 24.11.2021 року. Таким чином, відповідачем порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, не повідомлено про причину зупинки, не роз`яснено права, не вручена копія постанови, постанова не відповідає вимогам ст. 286 КУпАП та не надано доказів вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, хоча у постанові про притягнення його за ч.1 ст.126 КУпАП навіть зазначено серію та номер його посвідчення водія НОМЕР_2 . Зазначив, що відповідачем жодним належним та достовірним доказом не доведено факту не пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії та порушення п.31.4.3 «в», в постанові взагалі не зазначено які саме пункти ПДР були порушені, а отже, не надано доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, тому й звернувся до суду із цим позовом.

Щодо пропуску строку, встановленого законом на звернення до суду із адміністративним позовом про скасування постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності зазначив наступне. 20 листопада 2021 року відносно нього була складена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст.126 КУпАП. Про розгляд справи 20.11.2021 року дізнався із відповіді на адвокатський запит, який було отримано 29.11.2021 року, 10.12.2021 року він звернувся до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з адвокатським запитом щодо результатів розгляду справи, а 21.12.2021 року ним було отримано відповідь від 16.12.2021 року, де зазначено, що відносно позивача винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Внаслідок того, що позивач вчасно звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування оскарженої постанови, а саме після отримання відповіді на адвокатський запит від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 21.12.2021 року, суд вважає поважними причини пропуску позивачем вказаного процесуального строку та вважає доцільним його поновити.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27 січня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому ніяких фактичних обставин, які зумовили притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не викладено, а натомість викладено посилання на норми КУпАП, КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцію із оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В цей же час, відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні, виходячи з правовірності винесення працівником патрульної поліції оскаржуваної постанови та відповідності його дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП вимогам Конституції та законів України. Тому, на переконання відповідача, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що його й було притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у межах санкції цієї статті. Просить у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 20 листопада 2021 року серії ЕАО №5051473 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравцовим С.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України. В постанові зазначено, що він 10.11.2021 року о 02год.15хв. у м.Дніпро, вул.Калиновій, 17, керував транспортним засобом Чері М11, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працювала ліва фара у режимі ближнього світла, та на вимогу працівника поліції відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому в п.4 Постанови ЕАО №5051473 в графі «Особа, щодо якої розглядається справа» зазначено серія та номер посвідчення водія позивача, а саме НОМЕР_2 .

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно із вимогами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи. Водій повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Згідно із підпунктами а, б пункту 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), становить адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до п. 4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 126 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Отже, розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП, віднесено до компетенції Національної поліції України, тобто оскаржену постанову винесено уповноваженою особою у визначеному законом порядку.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

У свою чергу, перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 вказаного Закону, котрий є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, підпунктами 1, 3 частини 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд дійшов висновку, що працівники патрульної поліції мають право вимагати у водія транспортного засобу пред`явлення документів, котрі посвідчують особу, та/або документів, котрі підтверджують відповідне право особи, лише у тому випадку, коли існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху України, то вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, є неправомірними.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Будь-яких протоколів щодо порушень позивачем правил дорожнього руху зазначеною посадовою особою не складалось, інших постанов по справах про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням позивачем правил дорожнього руху, не виносилось, як і не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача як водія керованого ним транспортного засобу.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні. Згідно із вимогами ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, що здійснений у постанові від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17, постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити відомості про те, чи здійснювались фото або відеозапис правопорушення, а також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення. Якщо постанова таких відомостей не містить, то надані відповідачем, як докази, відеофайли правопорушення, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 також роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Оскаржена позивачем постанова від 20 листопада 2021 року серії ЕАО № 5051473 не містить інформації про те, що подія правопорушення фіксувалась на фото чи відеозапис, а також не містить вказівки на технічний засіб, який використовувався із цією метою. Одного лише опису у оскарженій постанові адміністративного правопорушення у вигляді непрацюючої лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби та ненадання для перевірки водійського посвідчення, не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення. Натомість в п.4 Постанови ЕАО №5051473 в графі «Особа, щодо якої розглядається справа» зазначено серія та номер посвідчення водія позивача, а саме НОМЕР_2 . Відповідач, маючи можливість, відповідно до наведених вище норм Закону України «Про національну поліцію», фіксувати будь-яке правопорушення із використанням фото та відео техніки, у випадку із позивачем такої фіксації не вчинив, і до суду доказів протиправної поведінки позивача, що виразилась у відмові надати для перевірки посвідчення водія, не надав. Будь-яких протоколів щодо порушень позивачем правил дорожнього руху зазначеною посадовою особою не складалось, інших постанов по справах про адміністративні правопорушення, пов`язаних із порушенням позивачем правил дорожнього руху, не виносилось, як і не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди за участю позивача як водія керованого ним транспортного засобу. Через це, суд вважає недоведеною відповідачем подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого постанова відповідача від 20 листопада 2021 року підлягає скасуванню із одночасним закриттям провадження в справі.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравцова Станіслава Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравцова Станіслава Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5051473 від 20 листопада 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 454грн.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева