Справа № 600/4687/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4687/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши у порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9883-13 від 19.05.2021 р. щодо сплати ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 11754,27 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про протиправність вимоги від № Ф-9883-13 від 19.05.2021 р., в якій визначено недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки позивач отримує пенсію за віком та звільнений від сплати єдиного внеску.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області у відзиві на позов заперечувало проти задоволення позову. Відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем самостійно подано до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік. У зв`язку із вказаним, податковий орган вважає, що позивач бере добровільну участь зі сплати єдиного внеску, а тому оскаржувану вимогу вважає правомірною.

Рух справи у суді

Судом відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без призначення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області як платник податків та зборів та є платником єдиного внеску з 04.02.2003 року. (а.с. 37-40).

Судом встановлено, що позивачу з 10.02.2019 р. призначено пенсію за віком, що підтверджено довідкою від 07.09.2021 р. №413 ГУ ПФУ в Чернівецькій області та пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 . (а.с. 22-25).

25.01.2021 р. позивач подав до податкового органу звіт про уми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік. (а.с. 41-42).

З вказаних підстав, в обліковій картці платника податків за позивачем утворився податковий борг зі сплати ЄСВ в сумі 11754,27 гривень. (а.с. 44).

19.05.2021 р. податковим органом складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-9883-13 У про сплату податкового боргу в сумі 11754,27 гривень. (а.с. 43).

На підставі вимоги № Ф-9883-13 від 19.05.2021 р. Заставнівським відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження ВП№66642391 та вчиняються примусові дії щодо стягнення коштів в сумі 11754,27 гривень. (а.с. 11-21).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз. 2, 3 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, окрім іншого, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 N 435 звіт зазначеними особами не подається.

З наведених норм вбачається, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування та одночасно отримують пенсію за віком, не є платниками єдиного внеску. Відповідно, такі особи не мають обов`язку сплачувати єдиний внесок та подавати звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивачу з 10.02.2019 р. призначено пенсію за віком, що підтверджено довідкою від 07.09.2021 р. №413 ГУ ПФУ в Чернівецькій області та пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 .

Таким чином, наявні докази підтверджують статус позивача як особи, яка отримує пенсію за віком та користується у зв`язку з цим встановленими законодавством пільгами, зокрема, і в частині сплати єдиного внеску до Пенсійного фонду України.

Суд наголошує, що згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що звільнені від сплати єдиного внеску особи можуть бути платниками єдиного внеску лише у випадку їх добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Будь-яких доказів, що позивач подавав до пенсійного органу заяву про добровільну участь та з нею укладався договір про добровільну участь, матеріали справи не містять. За таких обставин, судом встановлено, що позивач не має обов`язку ні нараховувати, ні сплачувати єдиний внесок.

Порядок надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) врегульовано ст. 25 Закону № 2464-VI. Відповідно до ч.4 зазначеної норми податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Водночас абз. 2 ч. 1 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Враховуючи, що позивач, як пенсіонер за віком, не зобов`язаний нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, відповідач безпідставно застосував до нього положення ст. 25 Закону № 2464-VI та направив вимогу про сплату єдиного внеску.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, що позивач самостійно нарахував єдиний внесок шляхом подання звіту, тому зобов`язана його сплачувати, оскільки позивач звільнений від сплати єдиного внеску відповідно до вимог Закону № 2464-VI і йому може бути нарахований єдиний внесок лише у одному випадку - у разі добровільної участі в системі загальнообов`язкового соціального страхування. Інших підстав для виникнення обов`язку у пенсіонера за віком для нарахування та сплати єдиного внеску та направлення йому вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску, нормами чинного законодавства не передбачено.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність сформованої вимоги про сплату боргу № Ф-9883-13 від 19.05.2021 р.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Чернівецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-9883-13 від 19.05.2021 р. щодо сплати ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 11754,27 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 2270 грн згідно квитанції №92 від 17.09.2021 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (с. Репужинці, Чернівецький район, Чернівецька область, 59414, код РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідачі: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя Т.М. Брезіна