Справа № 340/5237/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5237/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 р. (суддя Жук Р.В.) в справі № 340/5237/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій та скасування відмови у перерахунку пенсії по втраті годувальника згідно з пунктом «б» статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та частини другої статті 51 цього закону, зобов`язання перерахувати та виплатити недоплачену пенсію в розмірі 28 974,00 грн. за період з березня 2020 року по березень 2021 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 р. позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії по втраті годувальника згідно з п. «б» ст. 50 та ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії згідно з п. «б» ст. 50 та ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з травня 2020 року, (тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією) на підставі витягу протоколу Центральної ВЛК від 24.03.2021 №130 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що позивачем не дотримано строку звернення до суду, враховуючи, що позивач просить перерахувати пенсію з 01.02.2020 р., а з позовом звернулась 26.08.2021 р., тому позовні вимоги за період з 01.03.2020 р. по 25.02.2021 р. мають бути залишені без розгляду.

Оскільки витяг з протоколу засідання Центральної ВЛК ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювання № 130 виданий 24.03.2021 р., тому перерахунок пенсії проведено з 01.04.2021 р. із застосування п. «а» ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення коштів на користь позивача, адже заборгованості перед позивачем не існує.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є матір`ю померлого військовослужбовця, молодшого сержанта ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії протокол №1092 від 25.03.2015 року захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з проходженням військової служби.

03.03.2015 року Головним управлінням в Кіровоградській області позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника згідно з пунктом «б» ст. 36 Закону в розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальника позивачу (день подання до відповідного органу, що призначає пенсію, письмової заяви про призначення пенсії).

Центральною військово-лікарською комісією переглянуто попередній висновок та 24.03.2021 року надано новий, в якому захворювання та причина смерті ОСОБА_2 визнані такими, що пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 24.03.2021 року №130 захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 та причина смерті, Так, пов`язані із захистом Батьківщини; постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок за витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 25.03.2015 року №1092 відмінено.

12.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 24.03.2021 за №130 з травня 2020 року, тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Відповідачем листом від 17.08.2021 року повідомлено позивача про те, що оскільки витяг з протоколу засідання Центральної ВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) за №130 виданий 24.03.2021, тому перерахунок пенсії позивачу проведений згідно з положеннями пункту «а» статі 36 Закону, починаючи з 01.04.2021 (з наступного місяця після видачі витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв).

Враховуючи, що позивач набула право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної ВЛК №1092 від 25.03.2015 року, а висновком Центральної ВЛК переглянуто попередній висновок 24.03.2021 року та встановлено причинний зв`язок захворювання сина позивача та причини смерті із захистом Батьківщини, що не змінює дату виникнення первинних обставин, які стали підставою набуття права позивача на пенсію, суд першої інстанції вважав, що відповідач, не здійснивши перерахунок пенсії позивача на підставі поданих заяви та витягу з протоколу Центральної ВЛК від 24.03.2021 №130, допустив бездіяльність, а не дії та прийняття рішення, як вказує позивач, тому дійшов висновку про задоволення першої позовної вимоги шляхом визнання такої бездіяльності відповідача протиправною.

Також суд першої інстанції вказав, що друга позовна вимога є похідною від першої та підлягає до часткового задоволення шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з травня 2020 року, тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, на підставі витягу протоколу Центральної ВЛК від 24.03.2021 №130 та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_1 . ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії протокол №1092 від 25.03.2015 р. захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з проходженням військової служби.

ГУ ПФУ 03.03.2015 р. ОСОБА_1 призначена пенсія в разі втрати годувальника згідно з пунктом «б» ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальника.

Висновком Центральної військово-лікарської комісії від 24.03.2021 р. визначено, що захворювання та причина смерті ОСОБА_2 є такими, що пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджено витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 24.03.2021 р. №130, в якому зазначено, що захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 та причина смерті, Так, пов`язані із захистом Батьківщини; постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок за витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 25.03.2015 року №1092 відмінено.

Позивач 12.07.2021 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) від 24.03.2021 р. за №130 з травня 2020 року, тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Відповідачем листом від 17.08.2021 р. повідомлено позивача про те, що оскільки витяг з протоколу засідання Центральної ВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) за №130 виданий 24.03.2021 р., тому перерахунок пенсії позивача проведений згідно з положеннями пункту «а» статі 36 Закону, починаючи з 01.04.2021 р., тобто з наступного місяця після видачі витягу з протоколу засідання Центральної ВЛК Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв.

Спірним в цій справі є дата здійснення перерахунку пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з переглядом причин смерті годувальника.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 29 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

В силу статті 30 Закону № 2262-ХІІ позивач як матір особи, захворювання та причина смерті якої, пов`язані із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, має право на пенсію в разі втрати годувальника за цим Законом.

Статтею 36 Закону № 2262-ХІІ встановлені розміри пенсій в разі втрати годувальника, а саме пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Враховуючи, що висновком Центральної ВЛК від 24.03.2021 р. підтверджено, що захворювання та причина смерті ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини, позивач набула право на перерахунок пенсії відповідно до пункту «а» статті 36 Закону № 2262-ХІІ.

Питання визначення строку призначення пенсії за Законом № 2262-ХІІ врегульовано статтею 50 цього Закону, пунктом «б» частини першої якої встановлено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення;

Відповідно до частин другої та третьої статті 50 Закону України № 2262-ХІІ членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

В цьому випадку не є спірним питання права позивача на отримання пенсії в разі втрати годувальника у розмірі, передбаченому пунктом «а» статті 36 Закону № 2262-ХІІ, як й не є спірним факт призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника з березня 2015 року.

За позицією відповідача оскільки витяг з протоколу засідання Центральної ВЛК ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювання № 130 виданий 24.03.2021 р., тому перерахунок пенсії обґрунтовано проведено з 01.04.2021 р. із застосування п. «а» ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд визнає таку позицію необґрунтованою та зазначає, що висновок ВЛК від 25.03.2015 р. №1092, яким встановлений причинний зв`язок смерті сина позивача з виконанням обов`язків військової служби, відмінено та встановлено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, що дає право на перерахунок розміру пенсії в разі втрати годувальника, тому такий перерахунок повинен бути проведений не з дня виникнення права на перерахунок (першого числі наступного місяця), а з дня виникнення права на пенсію. Проте, враховуючи приписи частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ, позивач обґрунтовано просив здійснити перерахунок пенсії не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача у питанні перерахунку пенсії позивача та наявності підстав для зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з травня 2020 року (тобто не більше як за 12 місяців перед зверненням за пенсією) на підставі витягу протоколу Центральної ВЛК від 24.03.2021 №130, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду суд визнає безпідставними та зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізналась саме після отримання висновку ВЛК від 24.03.2021 р. та відмови відповідача у перерахунку пенсії, тому звернення позивача до суду з цим позовом 26.08.2021 р. відбулось у межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Стосовно зазначення відповідачем про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення коштів на користь позивача, адже заборгованості перед позивачем не існує, суд звертає увагу, що в задоволенні цієї частини позовних вимог судом відмовлено, а позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 р. в справі № 340/5237/21 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 р. в справі № 340/5237/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09.03.2022 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09.03.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко