Справа № 500/9329/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

Справа № 500/9329/21

28 лютого 2022 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Тернопільській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 50800,01 грн.

Ухвалою судді від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №500/9329/21.

21 грудня 2021 року Тернопільським окружним адміністративним судом зроблено запит щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 28.01.2022 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 08.02.2022 о 09:45 год.

28 січня 2022 року Тернопільським окружним адміністративним судом зроблено повторний запит щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області.

Відповіді із фактичним місцем проживання відповідача на адресу суду не надходило.

08 лютого 2022 року відкладено розгляд справи на 28.02.2022 о 09:45 год.

15.02.2022 представник Головного управління ДПС у Тернопільській області подав до суду заяву, про закриття провадження у даній справі, в якій просить прийняти відмову від позову та повернути сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Дана заява обґрунтована тим, що станом на час розгляду заяви податковий борг відсутній у зв`язку із погашенням його відповідачем після відкриття провадження у справі.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки подання заяви про відмову від адміністративного позову є безумовним правом позивача, не суперечить чинному законодавству, не порушує права, свободи та інтереси учасників адміністративного процесу, та з урахуванням того, що відповідачем самостійно сплачений заявлений до стягнення податковий борг, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає до задоволення, а провадження в даній справі слід закрити.

Щодо повернення позивачу сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що КАС України містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 КАС України), а також повернення судового збору (стаття 142 КАС України).

За приписами статті 142 КАС України, якій кореспондують норми частин третьої, четвертої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що частина перша статті 142 КАС України стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв`язку із відмовою позивача від позову. Ця норма не пов`язана зі статтями 139, 140 КАС України, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.

Варто зауважити, що питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС України не здійснюється.

Разом з тим, якщо позивач відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після подання позовної заяви, то цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.

Аналогічна позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року по справі № 200/6826/20-а.

У відповідності до ч. 5 с. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного та того, що відповідач сплатив податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами у сумі 50800,01 грн. після подання відповідного позову до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору на суму 2270 грн 00 коп. із відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 142, 189, 205, 229, 238, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Головного управління ДПС у Тернопільській області від позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Закрити провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Тернопільській області судовий збір у розмірі 2270,00 грн сплачений згідно платіжного доручення №2103 від 14.12.2021.

Копію ухвали надіслати сторонам про справі.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

відповідач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.