Справа № 460/10720/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2022 року м. Рівне №460/10720/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головне управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю - фірма "МІКРОН"
про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "МІКРОН" про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість по податках і зборах в загальній сумі 155 331,57 грн.

Ухвалою суду від 04.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вказану ухвалу надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу відповідача: вул. Першого Травня, буд. 1, кв. (офіс) 3, с. Бухарів, Острозький район, 35811 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду від 04.08.2021 вручена відповідачу 03.09.2021.

У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.

Судом встановлено, що за даними обліку позивача за Товариством з обмеженою відповідальністю - фірмою «МІКРОН» рахується заборгованість в загальній сумі 155 331,57 грн, а саме: орендна плата з юридичних осіб (18010600) в сумі 155 331,57 грн.

Заборгованість з орендної плати з юридичних осіб в сумі 155 331,57 грн виникла на підставі податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №15929997 від 20.02.2019, №12348795 від 20.02.2020, №19126858 від 17.04.2020 та нарахованої пені в сумі 125,79 грн.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: станом розрахунків з бюджетом, розрахунком виникнення боргу, витягами з інтегрованої картки платника податків, податковою вимогою форми "Ю" від 20.09.2019 №854-53, податковими деклараціями з податку з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за №15929997 від 20.02.2019, №12348795 від 20.02.2020, №19126858 від 17.04.2020.

Доказів оскарження вказаної вимоги у встановленому законом порядку відповідачем до суду надано не було.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України).

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 ст. 36 Податкового кодексу України).

Згідно п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем виставлено податкову вимогу форми "Ю" від 20.09.2019 №854-53, яку було надіслано відповідачу (а.с.6).

За правилами пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України).

З урахуванням строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення (абз.1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).

Як встановлено судом, податкова вимога форми "Ю" від 20.09.2019 №854-53 у встановленому законом порядку відповідачем не оскаржена, не скасована та є чинною.

Пунктами 41.1, 41.4 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п.19-1.45 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах чинного законодавства, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління ДПС у Рівненській до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "МІКРОН" про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми "МІКРОН" до бюджету податковий борг з орендної плати з юридичних осіб (18010600) в сумі 155 331,57 (сто п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять одна) грн 55 коп., який перерахувати: на рахунок UA0017469, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , одержувач: ГУК у Рівн.обл/Остроз.міст.тг/18010600.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська,12, м. Рівне, 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "МІКРОН" (вул. Першого Травня, буд. 1, кв. (офіс) 3, с. Бухарів, Острозький район, Рівненська область,35811, ЄДРПОУ/РНОКПП 13989202)

Повний текст рішення складений 28 лютого 2022 року

Суддя Н.О. Дорошенко