Справа № 145/107/21
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/107/21
Провадження №2-а/145/5/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2022 Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи - поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП старшого сержанта поліції Стеценка Миколи Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому вказує, що постановою поліцейського СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП ст.с-нта поліції Стеценка М.А. серія БАА №794450 від 14.01.2021 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 14.01.2021 о 16 годині 15 хв в м.Немирів Вінницької області, по вул. Горького, 8, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3307, номерний знак НОМЕР_1 , рухався з причепом 2ПТС-4, який не був підключений до електрообладнання автомобіля і був відсутній поліс обов`язкового страхування надземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.1 (ґ)ПДР України.

Він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, зазначену постанову - необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.

Просить скасувати постанову серії БАА №794450 від 14.01.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП поліцейським СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП ст. с-нтом поліції Стеценком М.А.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач - поліцейський СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП ст. с-нт поліції Стеценко М.А. в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений своєчасно в порядку, встановленому законом, відзиву на позов не надав.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАА №794450 від 14.01.2021 в м.Немирів Вінницької області, по вул. Горького, 8, о 16 годині 15 хвилин 14.01.2021 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3307, номерний знак НОМЕР_1 , рухався з причепом 2ПТС-4, який не був підключений до електрообладнання автомобіля і був відсутній поліс обов`язкового страхування надземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.2.1 (ґ) ПДР України.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 2.2 Рішення Конституційною Суду України 5-рп/2015 від 26.05.2015, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації ії відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена також ч. 2 ст. 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Адміністративна відповідальність є одним з видів юридичної відповідальності і за умови притягнення особи до будь-якого виду юридичної відповідальності держава має забезпечити дотримання конституційних прав особи і гарантій їх ефективної, а не декларативної реалізації. На особу не може бути покладений обов`язок виправдовуватися і доводити свою невинуватість, оскільки це суперечить конституційним правам та конвенційним зобов`язанням України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно з принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Суд при винесенні рішення враховує посилання позивача на те, що 14.01.2021 він буксирував автомобілем ГАЗ 3307, д.н.з. НОМЕР_1 , до місця стоянки причіп 2ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_2 . По дорозі електрообладнання причеті вийшло з ладу («закоротило» на масу), в дорозі знайти місце замикання і відремонтувати електрообладнання причепа йому не вдалося.

Відповідно до п.п.31.5 «Уразі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.», виконав вимоги п. а) п.п.9.11 «Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар», «а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г",' "г") цих Правил», позивач на задньому борту причепа встановив знак аварійної зупинки і додатково наніс попереджувальні написи, «Поворотів нема» «Стопів нема» та продовжив рух до місця стоянки з дотриманням усіх вимог правил дорожнього руху.

Позивач запевняє, що постанова серії БАА №794450 від 14.01.2021 була винесена з значними порушеннями чинного законодавства, оскільки його не повідомлено час, місце розгляду справи; не ознайомлено з доказами, не ознайомлено зі ст.63 Конституції України та іншими нормативними документами. У графі «До постанови додаються» не зазначено жодного доказу порушення ним будь-якого пункту правил дорожнього руху.

Відповідно до правового висновку Верховного суду зазначених у рішенні від 23.10.2019 по справі №357/10134/17, підставою для винесення штрафу поліції є порушення правил дорожнього руху. Проте, штраф інспектор може винести лише на підставі доказів, зокрема фото-, відео фіксації, пояснення свідків. Для належного доведення правопорушень працівники поліції наділені повноваженнями щодо відеофіксації таких порушень. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

При вирішенні справи суд виходить з того, що відповідачем не надано жодного безспірного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, оскільки відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення у виді вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії БАА №794450 по справі про адміністративне правопорушення від 14.01.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП ст. с-нтом поліції Стеценком Миколою Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок понесених судових витрат при сплаті судового збору з Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ратушняк І. О.