Справа № 569/3334/22
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3334/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

з участю представника позивача - Тітковець Ж.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Кобилянської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців,-

В с т а н о в и в:

01.03.2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулося Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала, суду пояснила, що 16 вересня 2021 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області ухвалено затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , уродженця м. Москва, Російська Федерація, з метою забезпечення видворення за межі України та помістити до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 (шість) місяців. Станом на час подання позову відсутні докази, що відповідач є громадянином Російської Федерації, відсутні паспортні документи, що дозволяють перетнути кордон, що виключає здійснити процедуру видворення. А тому просить суд їх задоволити з підстав, викладених в адміністративному позові та продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволені позову, суду пояснили що відповідач може перебувати за попереднім місцем проживання в с. Новоукраїнка Млинівського району.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Суд встановив, що 14.09.2021 в ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, працівниками Млинівського сектору Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області в селі Новоукраїнка Млинівського району затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 (далі-іноземець), який не виконав рішення про примусове повернення та продовжує перебувати на території України понад строки встановлені законодавством України.

При затриманні у іноземця були відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України.

14.09.2021 за рішенням УДМС у Рівненській області іноземця було затримано і поміщено в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішенням Рівненського міського суду від 16 вересня 2021 року адміністративний позов Управління Державної міграційної служби в Рівненській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 про затримання його з метою ідентифікації та поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства для забезпечення в подальшому заходів щодо примусового видворення за межі території України, строком на 6 місяців, тобто до 16.06.2021.

Відповідно до повідомлення Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства від 23 лютого 2022 року № 04-01-/201 термін перебування іноземця закінчується 14 березня 2022 року.

У відповідності до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. До таких випадків належить, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» .

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч.11 - 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Із змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення реадмісії особи.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивачем вчинялися належні дії з метою ідентифікації ОСОБА_2 до Генерального консульства Російської Федерації у Львові 29.09.2021 року було направлено відповідний запит, до якого долучено заяву-анкету, автобіографію, заяву про обробку персональних даних, та копію сторінок паспорту зразка СССР.

Аналогічний запит направлений повторно 24.01.2022 року, однак відповіді від компетентного органу не отримано.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: Конституцією України , Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (далі - Закон № 3773-VI), Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/171/150 (далі-Інструкція № 353/171/150 ), Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 № 1110 (далі - Положення № 1110); Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141 (далі - Інструкція № 141).

Відповідно п.7 ч.ст.1 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Зазначені правові норми кореспондуються з Інструкцією №353/171/150 та Положенням №1110 .

Так, відповідно до п.2, п.4 розділу IV Інструкція №353/171/150; п.1 Положення № 1110 до ПТПІ поміщуються іноземці: стосовно яких суд прийняв рішення про примусове видворення; стосовно яких суд прийняв рішення про затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затримані за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; затримані органами ДМС на строки та в порядку, передбачені законодавством України.

Іноземці, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, поміщуються до ПТПІ на строк, необхідний для їх ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше ніж на вісімнадцять місяців.

Так само, відповідно до п.5 Положення № 1110 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України або передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,271,288,289,295 КАС України, суд,-

Вирішив:

Адміністративний позов - задоволити.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , уродженця м. Москва, Російська Федерація, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, м.Рівне, вул.16 Липня, 6

Відповідач: ОСОБА_1 : адреса АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2022 року.

Суддя С.П.Харечко