Справа № 380/11441/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

02 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/11441/20 пров. № А/857/17462/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року (суддя Потабенко В.А.; час ухвалення 14:01 год., місце ухвалення м.Львів, дата складення повного тексту 31.05.2021),

в адміністративній справі №380/11441/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури,

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідачів Офісу Генерального прокурора (відповідач-1), Закарпатської обласної прокуратури (відповідач-2), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправними та скасувати накази Генерального прокурора №420к від 29.10.2020р. та №421к від 29.10.2020р. Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 29.10.2020 №420к, якими ОСОБА_1 звільнено з посади заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури; 2) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури; 3) cтягнути з відповідачів усі виплати за час вимушеного прогулу.

Відповідачі позовних вимог не визнали. В суді першої інстанції кожен із відповідачів подали відзиви на позовну заяву, у якому просили відмовити повністю у задоволенні позову.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора №420к від 29.10.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Закарпатської області. Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора №421к від 29.10.2020 Про внесення змін до наказу Генерального прокурора від 29.10.2020 № 420к. Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури та на посаді заступника прокурора Закарпатської області з 30.10.2020 року. Cтягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2020 по 18.05.2021 включно у розмірі 231671,92 грн.. Рішення суду в частині поновлення в органах прокуратури та на посаді, стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 24700,26 грн. допущено до негайного виконання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виправлення описки в резолютивній частині рішення суду в цій адміністративній справі №380/11441/20.

З рішенням суду першої інстанції від 19.05.2021 року не погодилися позивач ОСОБА_1 та відповідач Закарпатська обласна прокуратура і оскаржили його в апеляційному порядку.

З ухвалою суду першої інстанції від 29.06.2021 року не погодився позивач ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

За наслідками розгляду поданих апеляційних скарг постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 і Закарпатської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в справі №380/11441/20 - без змін. Іншою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року в справі №380/11441/20 - без змін.

28.09.2021 року Восьмим апеляційним адміністративним судом отримано апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора (від 26.08.2021 року) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в справі №380/11441/20.

У вказаній апеляційній скарзі відповідач Офіс Генерального прокурора висловив свою незгоду із рішення суду першої інстанції від 19.05.2021, вважаючи його незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.10.2021 року витребувано справу №380/11441/20 із Львівського окружного адміністративного суду.

Після виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 30.11.2021 року про залишення без руху апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора, ухвалою цього ж суду від 26.01.2022 року поновлено Офісу Генерального прокурора строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в справі №380/11441/20.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.02.2022 року призначено справу за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в справі №380/11441/20 до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 02.03.2022 року.

Таким чином, у цьому апеляційному провадженні №А/857/17462/21 предметом апеляційного розгляду в справі №380/11441/20 являється апеляційна скарга відповідача Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року.

22.02.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням/заявою від 21.02.2022 про закриття апеляційного провадження в справі №380/11441/20 за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року.

Таке клопотання мотивоване тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в справі №380/11441/20 набрало законної сили 21.09.2021 року після перегляду його апеляційною інстанцією. Покликається позивач на те, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а отже немає підстав повторно переглядати рішення суду, яке набрало законної сили. Вказує також позивач, що представник Офісу Генерального прокурора брала участь в апеляційному провадженні 21.09.2021 року і не подавала клопотань про приєднання до апеляційної скарги Закарпатської обласної прокуратури чи про відкладення апеляційного провадження. На думку позивача учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи наведеного вище клопотання позивача про закриття апеляційного провадження, враховуючи предмет розглядуваних правовідносин, прийшов до висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Обставини щодо закриття провадження визначені статтею 305 КАС України, зокрема: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Водночас, колегія суддів враховує, що матеріалами справи підтверджується, що подана у серпні 2021 року апеляційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в справі №380/11441/20 надійшла на адресу суду апеляційної інстанції 28 вересня 2021 року, тобто після того як Восьмим апеляційним адміністративним судом 21 вересня 2021 року уже було прийнято постанову за наслідками розгляду апеляційних скарг позивача ОСОБА_1 та відповідача Закарпатської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у даній справі.

Отже, на апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора поширюється визначений статтею 323 КАС України порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Так, статтею 323 КАС України визначено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Як видно з матеріалів справи, приймаючи у справі постанову від 21.09.2021 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Закарпатської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у даній справі, Восьмий апеляційний адміністративний суд переглядав їх за наступними обставинами.

ОСОБА_1 наказом Генерального прокурора України від 28.12.2018 №217к призначений на посаду заступника прокурора Закарпатської області.

Згідно з положенням Закону №113-ІХ, наказу Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур та наказу Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 Про день початку роботи обласних прокуратур, з 11 вересня 2020 року припинено функціонування прокуратури Закарпатської області та розпочала роботу Закарпатська обласна прокуратура.

Зважаючи на успішне проходження атестації ОСОБА_1 , який до 10 вересня 2020 року обіймав посаду заступника прокурора Закарпатської області, відповідно до п.18 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ, 16.09.2020 керівником Закарпатської обласної прокуратури було надано ОСОБА_1 письмову пропозицію, про призначення на наявні в Закарпатській обласній прокуратурі вакантні та тимчасово вакантні посади прокурорів.

Ознайомившись із письмовою пропозицією, ОСОБА_1 відмовився її підписати чи ставити будь-які письмові відмітки у ній. З огляду на викладене, 16.09.2020 в обласній прокуратурі складено акт про відмову у підписанні письмової пропозиції про призначення ОСОБА_1 на запропоновані вакантні та тимчасово вакантні посади прокурора у Закарпатській обласній прокуратурі.

У подальшому, з 21.09.2020 до 16.10.2020 включно ОСОБА_1 перебував на лікарняному. Після вказаного керівником Закарпатської обласної прокуратури 19.10.2020 у присутності працівників обласної прокуратури повторно запропоновано вакантні та тимчасово вакантні посади прокурорів у Закарпатській обласній прокуратурі згідно пропозиції від 16.09.2020. Проте, ОСОБА_1 відмовився від надання згоди щодо його переведення на запропоновані вакантні та тимчасово вакантні посади прокурорів у Закарпатській обласній прокуратурі, або у написанні заяви про відмову від переведення на одну з вказаних посад.

У зв`язку із наведеним, наказом Генерального прокурора від 29.10.2020 №420к зі змінами від 29.10.2020 №421к, відповідно до вимог статті 9, пункту 2 частини 2 статті 41 Закону України Про прокуратуру, підпункту 4 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ ОСОБА_1 звільнено з посади заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури з 29.10.2020 року.

Апеляційна скарга відповідача Закарпатської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в справі №380/11441/20 обгрунтовувалась тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність повноважень керівника Закарпатської обласної прокуратури при здійсненні пропозиції ОСОБА_1 про призначення на вакантні та тимчасово вакантні посади прокурорів у Закарпатській обласній прокуратурі. Невірним також вважав відповідач-2 висновок суду першої інстанції про неправомірність скерування подання керівником Закарпатської обласної прокуратури про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Закарпатської області, з урахуванням того, що керівник обласної прокуратури діяв відповідно та у спосіб передбачений чинним законодавством. Також відповідач-2 у своїй апеляційній скарзі вказав, що судом першої інстанції при прийнятті рішення помилково та з порушенням законодавства констатовано, що в обласної прокуратури відсутні будь-які нормативно обґрунтовані пояснення щодо неможливості переведення ОСОБА_1 на адміністративну посаду заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури. Окрім цього апелянт (відповідач-2) вказав про помилковий висновок суду першої інстанції про можливість поновлення позивача на посаді заступника керівника прокурора Закарпатської обласної прокуратури, допустивши грубі порушення приписів ч.1 ст.235 КЗпП України. Вважав скаржник невірним і висновки суду щодо ненастання підстав для звільнення, вказаних у наказі від 29.10.2020 №421к, тобто відсутності факту ліквідації чи реорганізації прокуратури Закарпатської області під час звільнення ОСОБА_1 .. Зокрема, скаржник покликався на те, що звільнення на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України Про прокуратуру прямо передбачене пп.4 п.19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-ІХ та пов`язано із ненаданням згоди на переведення на запропоновані йому посади прокурорів в Закарпатській обласній прокуратурі.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в справі №380/11441/20 відповідач Офіс генерального прокурора свої доводи аргументував тим, що відповідно до наказів Генерального прокурора від 03.09.2020 №410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» та від 08.09.2020 «Про день початку роботи обласних прокуратур» з 11.09.2020 припинено функціонування прокуратури Закарпатської області та розпочала роботу Закарпатська обласна прокуратура. До Офісу Генерального прокурора 19.10.2020 надійшло подання керівника Закарпатської обласної прокуратури від 19.10.2020 №07-188вих-20 про звільнення ОСОБА_1 з адміністративної посади заступника прокурора Закарпатської області. Позивачу було запропоновано вакантні посади. Ознайомившись із письмовою пропозицією, ОСОБА_1 відмовився її підписувати чи ставити будь-які письмові відмітки у ній. За результатами розгляду подання керівника Закарпатської області наказом Генерального прокурора від 29.10.2020 №420, зі змінами згідно наказу від 29.10.2020 №421, ОСОБА_1 правомірно звільнено з посади заступника прокурора Закарпатської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697-VІІ. Вважає відповідач-1 помилковим висновки суду про те, що оскаржувані накази прийняті без урахування вимог ч.2 ст.19 Конституції України, не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, не пропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Вважає апелянт (відповідач-1), що Генеральним прокурором видано накази від 29.10.2020 №420к та №421к про звільнення ОСОБА_1 в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством України.

Дослідивши наведені доводи апеляційної скарги Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року в справі №380/11441/20 та співставивши їх із доводами апеляційної скарги Закарпатської обласної прокуратури, які були предметом розгляду апеляційним судом 21.09.2021 року, колегією суддів встановлено, що такі доводи є за своєю суттю аналогічними та грунтуються на таких же фактичних обставинах справи.

Наведені вище встановлені обставини підтверджують, що переглядаючи рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року за апеляційної скаргою Закарпатської обласної прокуратури, суд апеляційної інстанції уже надав оцінку доводам апеляційної скарги відповідача-2, які за своїм змістом аналогічні з доводами апеляційної скарги відповідача-1.

В такій ситуації відсутні підстави для повторного перегляду рішення суду першої інстанції від 19.05.2021 року за аналогічними доводами згідно поданої апеляційної скарги іншою особою.

Крім того, судом апеляційної інстанції приймається до уваги і те, що згідно із протоколом судового засідання Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року спільним представником обох відповідачів виступала ОСОБА_2 ..

Таким чином, представник відповідача Офісу Генерального прокурора брала участь в судовому засіданні 21.09.2021 року з розгляду апеляційної скарги Закарпатської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року у цій справі.

Як визначено положеннями частини 1 статті 323 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає по суті апеляційну скаргу, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, за умови, що особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи.

Згідно ч.4 ст.323 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Згідно ж ч.5 ст.323 КАС України, суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової (юридичної) визначеності. Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання правила «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, який полягає в тому, що позивач, який порушив справу проти відповідача і отримав за результатами її розгляду остаточне рішення, не може ініціювати повторне судове провадження стосовно того ж самого відповідача, якщо судовий позов ґрунтується на тих самих фактичних обставинах, або ж нова вимога могла бути складовою частиною попередньої у першому рішенні.

Тобто, за вказаним принципом жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового до виконання рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового судового рішення. Res judicata є способом запобігання повторному розгляду справи та несправедливому відношенню до інших учасників судового процесу.

Згідно із ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Отже, з врахуванням приписів статей 323, 305 КАС України та фактичних обставин справи, зокрема і того, що апеляційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 року подана після апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою Закарпатського обласної прокуратури на це ж рішення суду, доводам якої судом апеляційної інстанції надана відповідна юридична оцінка та такі доводи є аналогічними, а представник Офісу Генерального прокурора брала участь в засіданні суду апеляційної інстанції 21.09.2021 року, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність закриття цього апеляційного провадження №А/857/17462/21 за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора.

Керуючись ст.ст. 243, 305, 308, 310, 321, 323, 325, 328 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року в адміністративній справі №380/11441/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В. В. Гуляк
судді Л. Я. Гудим
Р. Й. Коваль
Повний текст ухвали суду складено 04.03.2022 року