Справа № 460/9509/21
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 460/9509/21 пров. № А/857/20457/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Довгої О.І., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №460/9509/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень (головуючий суддя першої інстанції Недашківська К.М., час ухвалення 12.52 год., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 29.09.2021),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: №08 від 08.04.2020, №08 від 08.04.2021, №08 від 08.04.2021, №08 від 08.04.2021.

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення: №08 від 08.04.2020, №08 від 08.04.2021, №08 від 08.04.2021, №08 від 08.04.2021 про застосування штрафних санкцій за порушення норм податкового та іншого законодавства. Позивач вказує, що такі штрафні санкції не могли бути застосовані до платника податків, оскільки відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 08 квітня 2020 року №08 в частині визначення суми штрафу у розмірі 23416 грн 50 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 454,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Рівненській області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що контролюючим органом під час перевірки встановлено порушення п. 201.4 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на податкові зобов`язання за проведені готівкові операції з реалізації товарів кінцевому споживачу на загальну суму без ПДВ 2151053 грн.

Аабз. 1 п. 52 -1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не застосовуються штрафи за вчинення особами податкових правопорушень за винятком, зокрема, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати акцизного податку, порушень у сфері нарахування, декларування та сплати рентної плати.

Податкове правопорушення, склад якого визначений ст. 120-1 Податкового кодексу України, стосується нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, оскільки платник зобов`язаний включити показники цієї податкової накладної до складу податкової декларації з податку на додану вартість поточного звітного календарного місяця і провести платіж з оплати остаточно обчисленої у декларації суми податку на додану вартість до Державного бюджету України.

Відповідно правопорушення, коло яких визначено ст.120-1 Податкового кодексу України тягнуть настання юридичної відповідальності у вигляді застосування штрафу протягом дії карантину.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання.

Відповідач був повілмоленні на офіційну електронну адресу.

Частинами другою та третьою статті 129 КАС України визначено, що учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Позивач була повідомлена про дату судового засідання засобами зв`язку, у спосіб, який нею був вказаний у клопотанні від 25.01.2022 р. та на засоби зв`язку, які були зазначені у цьому ж клопотання, тобто адресу електронної пошти та телефонограмою мобільним телефоном.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що у відповідності до наказу від 17.02.2021 №405-п головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДПС у Рівненській області проведена перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , за результатами якої складений Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 ро 28.05.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 28.05.2020» від 03.03.2021 №1308/17-00-13-09/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки).

У розділі 4 «Висновки» Акта перевірки зазначено про установлені порушення:

(1) пунктів 164.1 та 164.3 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пунктів 178.2, 178.3, 178.6 статті 178 Податкового кодексу України (далі - ПК України) - відображення перекручених даних в деклараціях, що призвело до заниження оподатковуваного доходу за 2017 рік на суму 21029,65 грн, за 2019 рік - 3336,09 грн;

(2) пункту 178.6 статті 178 ПК України - книга обліку доходів і витрат за період з 01.01.2017 по 01.10.2018 не надана до перевірки;

(3) пункту 164.1 статті 164, пункту 167.1 статті 167, пункту 178.2 та пункту 178.3 статті 178 ПК України - донараховано податок на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в сумі 4385,83 грн, у тому числі: за 2017 рік - 3785,33 грн, за 2019 рік - 600,50 грн;

(4) пункту 201.4, пункту 201.10 статті 201 ПК України - не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на операції з постачання фармацевтичних товарів на суму ПДВ у розмірі 184419,80 грн;

(5) підпункту 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України - донараховано військовий збір в сумі 365,48 грн, у тому числі: за 2017 рік - 315,44 грн, за 2019 рік - 50,04 грн;

(6) пункту 44.1, пункту 44.3 статті 44 ПК України - не забезпечено зберігання у повному обсязі первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством за період з 01.01.2017 по 30.10.2018.

На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 08.04.2021 (далі - ППР): №08, яким застосований штраф у розмірі 44717,50 грн - відсутність реєстрації в установлені строки податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН); №08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 54802,29 коп, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - 4385,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1096,46 грн; №08, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн - не забезпечено зберігання у повному обсязі первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством; №08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 456,85 коп, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - 365,48 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 91,37 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 08 квітня 2020 року №08 в частині визначення суми штрафу у розмірі 23416 грн 50 коп., оскільки порушення строків реєстрації ПН в ЄРПН в цій частині відбулося 15.06.2020

Щодо застосування до позивача штрафних санкцій на суму в розмірі 21301,00 у розмірі 50%, то таке є правомірним, оскільки вказані порушення відбулись у період з 15.04.20218 р. по 15.05.2019 р.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, а саме визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 08 квітня 2020 року №08 в частині визначення суми штрафу у розмірі 23416 грн 50 коп.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пункту 185.1. статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За правилами пункту 186.1. статті 186 ПК України, місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України, ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я".

Пунктом 194.1. статті 194 ПК України визначено, що операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

За приписами пункту 201.1. статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі: здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника); виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника) (пункт 201.4 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1. статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Отже, єдиною підставою для звільнення платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, є одночасна наявність двох умов: податкова накладна не повинна надаватися отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються на нульовою ставкою.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі №816/1488/17 (№К/9901/152/17), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів існування двох умов, передбачених ст.195 ПК України ( перелік операцій, які підлягають оподаткуванню на нульовою ставкою ) та ст.197 ПК України ( перелік операцій, які звільнені від оподаткування), при яких не настає відповідальність за порушення в частині не реєстрації ПН в ЄРПН.

Оскарженим податковим повідомленням - рішенням №08, застосований штраф у розмірі 44717,50 грн за відсутність реєстрації в установлені строки податкових накладних в ЄРПН.

З урахуванням уточнених розрахунків та розрахунків коригувань, позивачем задекларовано зобов`язань по податку на додану вартість (ПДВ): з 01.01.2017 по 31.12.2017 - 87066,00 грн, з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 49604,00 грн, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 917,00 грн, з 01.01.2020 по 28.05.2020 - 46833,00 грн.

В Акті перевірки зазначено, що позивач не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН за такі періоди: січень 2017 року на 3891,00 грн, лютий 2017 року на 3689,00 грн, березень 2017 року на 4784,20 грн, квітень 2017 року на 6806,20 грн, травень 2017 року на 6933,00 грн, червень 2017 року на 6811,40 грн, липень 2017 року на 6876,00 грн, серпень 2017 року на 267,00 грн, вересень 2017 року на 6761,00 грн, жовтень 2017 року на 10068,00 грн, листопад 2017 року на 9245,00 грн, грудень 2017 року на 14936,00 грн, січень 2018 року на 2177,00 грн, лютий 2018 року на 5742,00 грн, березень 2018 року на 3259,00 грн, квітень 2018 року на 2244,00 грн, травень 2018 року на 3107,00 грн, червень 2018 року на 12362,00 грн, липень 2018 року на 2481,00 грн, серпень 2018 року на 1771,00 грн, вересень 2018 року на 1958,00 грн, жовтень 2018 року на 4746,00 грн, листопад 2018 року 5096,00 грн, грудень 2018 року на 4661,00 грн, лютий 2019 року на 257,00 грн, березень 2019 року на 477,00 грн, квітень 2019 року на 183,00 грн, травень 2020 року на 46833,00 грн.

Позивач протягом спірних періодів здійснювала діяльність у сфері торгівлі фармацевтичними товарами, тому відповідно був зобов`язаний на суми операцій з постачання товарів зареєструвати в ЄРПН відповідні податкові накладні.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що застосування до позивача штрафних санкцій на суму в розмірі 21301,00 у розмірі 50% є правомірним, оскільки вказані порушення відбулись у період з 15.04.20218 р. по 15.05.2019 р.

Судом встановлено, що порушення строків реєстрації ПН в ЄРПН в цій частині відбулося 15.06.2020, тому оскаржуване ППР №08 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій на суму у розмірі 23416,50 грн.

Відповідно пункту 52-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.

Що стосується доводів апелянта про те, що податкове правопорушення, склад якого визначений ст. 120-1 Податкового кодексу України, стосується нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, тому скасоване в частині податкове повідомлення рішення № 08 є правомірним, то апеляційний суд вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, оскільки штрафна санкція застосована до позивача за порушення строків реєстрації ПН в ЄРПН.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення №08, суд вважає, що таке підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій на суму у розмірі 23416,50 грн.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області - залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №460/9509/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. І. Довга
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 04.03.2022