Справа № 525/12/22
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/12/22
Номер провадження 2-а/525/29/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2022 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Балаклійця Максима Володимировича, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

11 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Балаклійця Максима Володимировича з вимогою визнати незаконною та скасувати постанову серії БАБ № 840562 від 22.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії БАБ № 840562 від 22.12.2021 року, яку він отримав поштовим повідомлення після 10.01.2022 року, відразу як повернувся від родичів з м. Бєлгорода, зазначено, що він 22.12.2021 року, о 16 годині 02 хвилини, на відрізку дороги Велика Багачка Красногорівка, керуючи транспортним засобом марки УРАЛ 5557, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії "С", та у якого під час руху не працювала права фара, чим порушив п.п. 2.1а, п.п.31.4.3а) ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП. Згідно постанови, на позивача накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн., також в даній постанові зазначено що позивач відмовився від її отримання. Позивач звертає увагу, що він навіть не знав про існування вище вказаної постанови, бо вона не було складена в його присутності.

Позивач вважає, що його права порушено, постанова від 22.12.2021 року складена не правомірно, оскільки жодних доказів на підтвердження факту порушення ним Правил дорожнього руху немає, так як і законних підстав для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції, то вважає, що постанова серія БАБ № 840562 підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

20.01.2022 року Перший відповідач поліцейський відділення поліції № 3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Балаклієць М.В. направив до суд відзив, в якому зазначив, що постанова серії БАБ № 840562 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП, винесена правомірно, без будь-яких порушень чинного законодавства, так як позивачем не було пред`явлено посвідчення водія відповідної категорії, а причиною зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, саме не працююча права лампа в режимі ближнього світла фар (а.с. 22).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилався на аргументи зазначені у змісті позовної заяви, вказував на те, що саме на відповідача у справі покладається обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення у відношенні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, в постанові вказано, що позивач відмовився від отримання копії постанови, проте він взагалі не знав про її існування.

Перший відповідач поліцейський відділення поліції № 3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Балаклієць М.В. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не подав (а.с. 42).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 840562, винесену поліцейським відділення поліції № 3 Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Балаклієць М.В., водія ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, за те, що 22 грудня 2021 року, о 16 годині 02 хвилини, на автодорозі Велика Багачка Красногорівка, водій ОСОБА_1 , керуючи вантажним транспортним засобом марки УРАЛ 5557, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії "С", та у якого під час руху не працювала права фара чим порушив п.п. 2.1а, п.п.31.4.3а) ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП (а.с. 7).

В судове засідання оригінал постанови стороною відповідача наданий не був, тому судом оглянуто відповідну копію, яка була надіслана стороні позивача по справі.

Стороною відповідача, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги пункту п.п. 2.1а, п.п.31.4.3а) Правил дорожнього руху не надано.

Санкція ст. 125 КУпАП передбачає інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до п. 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені 125, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що другий відповідач по справі до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Тому суд розглядує тільки наяву в матеріалах справи копію постанови, яка є предметом оскарження, з якої вбачається, що на позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126, ст. 125 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень (а.с. 7), копія постанови від 22 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 840562 була направлена позивачу рекомендованим листом за вихідним № 6591 від 23.12.2021.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п.п. 2.1а, п.п.31.4.3а) Правил дорожнього руху, до суду не надано.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відеозапис, проте до початку розгляду справи по суті в суді другим відповідачем по справі не подано жодних письмових заяв чи доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення (а.с. 7).

Долучений до матеріалів справи стороною відповідача доказ DVD-R-диск (а.с. 23), має технічні пошкодження, які не дають можливості переглянути інформацію, яка міститься на даному носію. Тому зазначений DVD-R-диск як доказ судом до уваги не приймається.

Суд констатує, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст. 125 КУпАП відповідачем суду не надано.

Санкція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

Позивач в наданих суду поясненнях не заперечував, що не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії, так як вважав, що не було законних підстав для зупинки його транспортного засобу правоохоронними органами, як наслідок не було потреби пред`являти посвідчення водія.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року та є обов`язковою.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України", в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Оскільки доказів правомірності рішень відповідача адміністративна справа не містить, суд вбачає достатні підстави для задоволення позову в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо закриття провадження по справі, то суд зазначає, що відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи, що факт порушення ПДР відповідачем не доведено ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані відеозаписом, як відсутні інші докази по справі, суд позбавлений можливості встановити обставини, які містяться в описовій частині постанови про накладення адміністративного стягнення, та чи утворюють дії особи відповідно склад адміністративного правопорушення.

Зважаючи, що сторона позивача повністю заперечує наявність складу правопорушення, а закриття провадження по справі за ст. 38 КУпАП свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що справу слід повернути на новий розгляд для належного з`ясування наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, зважаючи, що даний висновок повинен ґрунтуватися на досліджених доказах.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір", в сумі 496,20 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача половини від суми судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУ НП в Полтавській області Балаклійця Максима Володимировича, службова адреса: вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава, поштовий індекс 36000, ідентифікаційний код юридичної особи 40108630, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 840562 від 22 грудня 2021 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП у Полтавській області Балаклієць Максимом Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 126, ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень, надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесені ним судові витрати у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2022 року.

Суддя Ю.І. Ячало