Справа № 140/10260/21
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/10260/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Камінський Тімбер енд Венірз» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Камінський Тімбер енд Венірз» (далі ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз», товариство, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 серпня 2021 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки Головного управління ДПС у Волинській області про встановлення перевіркою факту, що в процесі переробки утворилось щонайменше 622,1199 м.куб. зворотніх відходів деревини (кускові, тирса, зрізки, відструг, обрізки), які можуть бути використані або реалізовані третім особам в якості палива, якими ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» оплатив послуги з переробки давальницької сировини виконавцю робіт шляхом передачі права власності.

ПрАТ «Цумань», в порядку надання інформації про технологічний процес надало технологічну карту, з якої вбачається, що до безповоротних відходів включені всі залишки деревини, які утворились після розпиловки та стругання, які дробляться та спалюються в печах для забезпечення проварювання та сушіння сировини.

Вказує, що відходи, які утворюються в результаті виробництва шпону, є незворотніми, тобто такими, які не мають для підприємства цінності, їх реалізація та/або використання у виробничому процесі не передбачається.

Згідно умов вищевказаних договорів на переробку давальницької сировини, вартість утилізації цих відходів, входить у вартість переробки (пункти 2.2. Договорів).

Крім того, працівниками Головного управління ДПС у Волинській області обраховано уявну кількість відходів, названо їх зворотніми (622,1199 м3), яка не підтверджується жодними первинними документами, та як вже зазначено вище, взагалі відсутня в технологічному процесі виробництва шпону.

В акті документальної позапланової виїзної перевірки від 16 липня 2021 року зазначається, що «ГУ ДПС у Волинській області проведено дослідження ринку зворотних відходів деревини для встановлення суми за якою можна продати зворотні відходи деревини.

Згідно листа ТзОВ «Кроноспан УА» мінімальна ціна відходів деревини, без врахування, витрат на транспортування складала 129,1785 грн.

Відповідно по даній вартості і кількості відходів деревини працівниками Головного управління ДПС у Волинській області ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» провело нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну вартість ПДВ на загальну суму 16 073,00 грн.

ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» не погоджується з даним твердженням, оскільки переконане, що лист ТзОВ «Кроноспан УА» не може слугувати підставою для визначення вартості відходів. ТзОВ «Кроноспан УА» не є експертною організацією. Незрозуміло про які відходи, йдеться в листі ТзОВ «Кроноспан УА» і яке відношення мають дані відходи до ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз».

При проведенні перевірки контролюючим органом не здійснювався аналіз цін відходи від деревини, що діяли протягом 2021 року, тобто ринок цін не досліджувався.

Лист ТзОВ «Кроноспан УА», що мінімальна ціна відходів деревини, без врахування витрат на доведення складала 129,17 грн, не є належним доказом дослідження та правового обґрунтування підстав для висновків ГУ ДПС України у Волинській області про ціни на відходи деревини, зазначені в акті перевірки.

З врахуванням викладеного позивач просить задовольнити позов повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнає, вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування зазначає, що за результатами перевірки документів встановлено, що у квітні 2021 року ПрАТ «Цумань» виставлено акти надання послуг переробки давальницької сировини на загальну суму з ПДВ 7 499 645 грн, та акти наданих транспортних послуг на загальну суму з ПДВ 129 324,73 грн. ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» оплачено з розрахункового рахунку 7 628 969,8 грн. Заборгованість ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» перед ПрАТ «Цумань» станом на 01 квітня 2021 року та 30 квітня 2021 року становила 0 грн.

Крім цього, абзацом «г» статті 17 Закону України «Про відходи», яка передбачає обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, закріплено обов`язок «на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку».

Слід зазначити, що ні в наданих до перевірки договорах, ні в первинних документах з переробки не відображено кількісних та вартісних показників відходів (кускові, тирса, зрізки, відструг, обрізки), що виникли в процесі переробки давальницької сировини та відповідно неможливо при перевірці визначити їх вартість у складі наданих послуг переробки дубової давальницької сировини на шпон струганий, шпон лущений та пиломатеріали.

Таким чином перевіркою встановлено, що первинні документи та податкові накладні складено лише на частину вартості послуг, яка підлягала оплаті грошовими коштами.

ГУ ДПС у Волинській області проведено дослідження ринку зворотних відходів деревини для встановлення суми за якою можна продати зворотні відходи деревини.

Відповідно до листа ТзОВ «Кроноспан УА» мінімальна ціна відходів деревини, без врахування витрат на транспортування складала 129,1785 грн.

Враховуючи викладене мінімальна база оподаткування при реалізації ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» зворотних відходів деревини складає 80 364,5 грн.

Враховуючи вищевикладене на порушення вимог пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за на загальну суму ПДВ 16 073 грн.

У відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позов повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» зареєстроване як юридична особа 16 листопада 2011 року. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» здійснює господарську діяльність, а саме: виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону (а. с. 47).

За результатами перевірки 16 липня 2021 року складений акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету №5719/07-03/37950671 (а. с. 9-19), яким встановлено порушення вимог:

- вимог пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188 ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 16 073 грн;

- підпункту 1 пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 січня 2016 року №21, зареєстровано в Міністерстві юстиції Украни 29 січня 2016 року за № 153/28289, у зв`язку із невірним відображенням у рядку 10.4 Декларації за квітень 2021 року обсягів придбання без ПДВ та/або з нульовою ставкою;

- порушення пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 ПКУ, оскільки ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 16 073 гри;

- порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України №2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2021 року на суму 271 830 грн.

На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 25 серпня 2021 року №, яким встановлено порушення пункту 185.1. статті 185, пункту 187.1., пункту 188.1. статті 188, пункту 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку (а. с. 20).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України (далі - ПК України), для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені ПК України (п.п. 83.1.1): податкова інформація (п.п. 83.1.2); експертні висновки (п.п. 83.1.3); судові рішення (п.п. 83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені ПК України або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (п.п. 83.1.6).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України відповідно до статті 186 ПК України;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі

компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг. які постачаються виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 ПК України, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 ПК України.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Разом з тим, статтею 6 Конституції України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 78.8 статті 78 ПК України, порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 ПК України.

Одночасно, наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 жовтня 2015 року №1300/27745), згідно з абзацом 4, 5 розділу ІІ якого, в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вбачається з акта перевірки, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки Головного управління ДПС у Волинській області про встановлення перевіркою факту, що в процесі переробки утворилось щонайменше 622,1199 м.куб. зворотніх відходів деревини (кускові, тирса, зрізки, відструг, обрізки), які можуть бути використані або реалізовані третім особам в якості палива, якими ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» оплатив послуги з переробки давальницької сировини Виконавцю робіт шляхом передачі права власності. З цього приводу суд зазначає наступне.

В процесі діяльності будь-якого виробництва підприємства утворюються відходи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Для цілей бухгалтерського обліку, відходи поділяються на нормативні/наднормативні, та зворотні/безповоротні.

Поділ відходів на зворотні та безповоротні є умовним, межу між ними підприємство встановлює самостійно. Якщо для одного підприємство відходи (наприклад тирса) є поворотними, то інше підприємство може використовувати їх у допоміжному виробництві (наприклад спалювання для виробництва теплової енергії для різних етапів технологічного процесу), і тоді вони є безповоротними.

Зворотними вважаються відходи, які залишаються після завершення технологічного процесу, та від використання яких підприємство може отримати економічну вигоду.

Головне управління ДПС у Волинській області не врахувало специфіки технологічного процесу переробки лісоматеріалів в шпон струганий та помилково встановило факт утворення зворотніх відходів.

ПрАТ «Цумань» здійснює для ТзОВ «Камінський Тімбер енд Венірз» переробку лісоматеріалів різних порід на підставі договорів на переробку давальницької сировини:

- договір №Д-05/21 від 04 січня 2021 року на переробку давальницької сировини;

- договір №Д-04/21 від 04 січня 2021 року на переробку давальницької сировини;

- договір №Л-1/21 від 04 січня 2021 року на переробку давальницької сировини;

- договір №П-1/21 від 04 січня 2021 року на переробку давальницької сировини.

Пункт 14.1.41. статті 14 ПК України, давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Згідно пункту 14.1.134. статті 14 ПК України, операція з давальницькою сировиною - операція з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату.

Ключовий момент під час укладання договору на переробку давальницької сировини полягає в тому, що право власності на передану виконавцю сировину та виготовлену продукцію належать замовнику.

В даному випадку вся сировина використовується в процесі переробки, залишки сировини (зворотні відходи) відсутні, перехід права власності на зворотні відходи до Виконавця не відбувається.

ПрАТ «Цумань», в порядку надання інформації про технологічний процес, надав технологічну карту (а. с. 42), з якої вбачається, що до безповоротних відходів включені всі залишки деревини, які утворились після розпиловки та стругання, які дробляться та спалюються в печах для забезпечення проварювання та сушіння сировини.

Лісосировина для виготовлення струганого шпону проходить наступні етапи: пропарочні ями, стругальні верстати, сушарки, гільйотинні ножиці. Допоміжне обладнання: дробарки, печі для утилізації деревини.

На вище вказаному обладнанні виконавець проводить технологічні операції в наступній послідовності (а. с. 41):

1. Вхідний контроль та вимірювання сировини;

2. Розкрижовка сировини;

3. Розпиловка сировини на сегменти;

4. Проварювання при t=82°C протягом 42 год;

5. Очищення від кори;

6. Підготовка до стругання;

7. Стругання на шпон;

8. Сушка шпону при t=140°C протягом 20 хв;

9. Обрізка та пакування шпону;

10. Маркування.

Дроблені залишки деревини в кількості 31% - 56,31% від лісосировини, яка утворились в результаті виготовлення продукції, використовують в безпосередньому технологічному процесі по виготовленню струганого шпону, а саме: для проварювання сировини при t=82°C, та сушіння шпону струганого при t=140°C. Після завершення переробки лісосировини в готову продукцію - шпон струганий, дроблені залишки (відходи) деревини, що утворились в процесі виробництва - відсутні.

Таким чином, відходи, які утворюються в результаті виробництва шпону, є незворотніми, тобто такими, які не мають для підприємства цінності, їх реалізація та/або використання у виробничому процесі не передбачається.

Суд також звертає увагу, що умовами договорів, укладених з ПрАТ «Цумань», визначено, що вартість відходів входить у вартість переробки. При цьому, бартерні (товарообмінні) операції згідно з договорами переробки давальницької сировини .відсутні, оскільки відходи беруть безпосередню участь у виробництві шляхом спалювання, і до кінця переробки їх вже не існує.

Таким чином, відходи, які утворюються у процесі виробництва, використовуються безпосередньо в процесі виготовлення кінцевого продукту шпону струганого, враховані Виконавцем (ПрАТ «Цумань») під час калькуляції вартості переробки як частина давальницької сировини, та відображені замовником під час формування собівартості продукції.

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області в акті перевірки визначило ринкову ціну на відходи деревини, посилаючись на лист ТзОВ «Кроноспан УА» на рівні 129,1785 грн. При цьому, в акті перевірки не надано жодних обґрунтувань встановленої ринкової ціни.

За змістом підпункту 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України, звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено ПК України. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відтак, за правилами підпункту 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України доведення невідповідності рівня договірних та ринкових цін покладається на контролюючий орган.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні перевірки контролюючий орган не здійснив аналіз ринкових цін відходів від деревини, а лист ТзОВ «Кроноспан УА» не є належним доказом обґрунтування такої ціни.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Камінський Тімбер енд Венірз» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2 270,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 16 вересня 2021 року № 2164 (а. с. 8).

Керуючись статтями 139, 243-245, 246, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 25 серпня 2021 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Камінський Тімбер енд Венірз» судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Камінський Тімбер енд Венірз» (45234, Волинська область, Ківерцівський район, село Кадище, вулиця 40 років Перемоги, 40, ідентифікаційний код юридичної особи 37950671).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 44106679).

Суддя Ф.А. Волдінер