Справа № 523/15695/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 523/15695/21
Головуючий в 1 інстанції: Дяченко В.Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.

суддів Крусяна А.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року у справі № 523/15695/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.08.2021 року серії БАБ №123507.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що 19.08.2021 року ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на транспортному засобі марки «DAEWOO-MATIZ» приїхав на стоянку АЗС «UPJ» за адресою м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 161/3. В подальшому його мати відійшла до магазину, а позивач у свою чергу пересів на місце водія. В цей момент під`їхав автомобіль патрульної поліції, до нього підійшли співробітники Управління патрульної поліції та попросили пред`явити водійське посвідчення, документи на транспортний засіб. Позивач надав співробітникам патрульної поліції паспорт громадянина України та документи на транспортний засіб.

Разом з цим, повертаючись з магазину, мати позивача ОСОБА_2 повідомила інспекторів патрульної поліції, що саме вона керувала транспортним засобом, однак посадовими особами відповідача указані пояснення не були взяті до уваги. Окрім цього, позивач також наголошував, що транспортним засобом керувала власниця автомобіля ОСОБА_2 . За наведених обставин, висновки інспекторів поліції, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 є помилковими.

За наслідками розгляду зазначеної справи Суворовським районним судом м. Одеси від 02 грудня 2021 року прийнято рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Ухвалюючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами ч.2 ст.126 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку поданим Управлінням патрульної поліції відеозаписам з місця події. Так, з наявних в матеріалах справи відео записів не убачається, що транспортним засобом керував ОСОБА_1 . При цьому, на відеозаписах ОСОБА_2 стверджувала про те, що вона є водієм транспортного засобу. У свою чергу, позивач наголошував на тому, що його мати ОСОБА_2 , а не безпосередньо він, керувала автомобілем.

Разом з тим, з наданих Управлінням патрульної поліції заперечень до позовної заяви слідує, що підставою для зупинки транспортного засобу «DAEWOO-MATIZ» слугував факт технічної несправності автомобілю, однак наведене не відповідає дійсності та не підтверджено належними доказами.

Окрім іншого, скаржник зазначає, що інспектором патрульної поліції прийнято оскаржувану постанову без жодних допустимих доказів, які б свідчили про вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена положеннями ч.2 ст.126 КУпАП.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зокрема, як з`ясовано колегією суддів та установлено судом першої інстанції, що 19 серпня 2021 року в ході виконання службових обов`язків інспектором роти №8 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Черненко Сергієм Олександровичем винесено постанову серії БАБ №123507 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 3400 гривень.

Згідно до змісту зазначеної постанови, 19.08.2021 року у м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 161/13 ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO MATIZ, н/з НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом,чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Уважаючи означену постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною, позивач звернувся з відповідними вимогами до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить із того, що згідно із положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками і за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують указані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до вимог п.2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Пунктом 2.4 ПДР України установлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08.05.1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків установлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Згідно із ч.2 ст.126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно із приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями частини першої статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області відеозаписи з місця події.(а.с.62)

За наслідками дослідження, суд попередньої інстанції установив те, що надані відеозаписи містять достатню інформацію про обставини порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України передбачених пунктом 2.1, зокрема, керування позивачем транспортним засобом DAEWOO MATIZ, н/з НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом.

Серед іншого, судом першої інстанції було з`ясовано, що особу водія ( ОСОБА_1 ) було установлено працівниками поліції згідно до паспорту громадянина України, який надано позивачем під час спілкування з поліцейськими. У подальшому під час перевірки документів через базу Інформаційно-телекомукаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інспекторами патрульної поліції було з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 не має національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, так як ніколи його не отримував.

При цьому, судова колегія вказує, що ОСОБА_1 не заперечує факту відсутності в нього посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 стверджує, що транспортним засобом керувала власниця автомобіля, його мати ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє означені доводи скаржника, оскільки наведене спростовується відеозаписами з нагрудного відео реєстратора поліцейського.(а.с.62)

З досліджених відеозаписів з місця події судовою колегією з`ясовано таке. Так, громадянка ОСОБА_2 у своїх поясненнях інспектору патрульної поліції зазначила, що за кермом знаходилась не вона, а її син ОСОБА_1 , оскільки вона попросила його сісти за кермо, у зв`язку із перебуванням її в стані алкогольного сп`яніння.

Також, сам позивач на відеозаписах не заперечує того факту, що саме він керував транспортним засобом марки «DAEWOO-MATIZ» номерний знак НОМЕР_1 .

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, надав належні докази, які підтверджують правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та спростовують твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачу під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП не було роз`яснено прав та обов`язків, а також строків і порядку її оскарження.

З наявної в матеріалах скан-копії оскаржуваної постанови від 19.08.2021 року серії БАБ №123507 слідує, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП позивачу роз`яснено та підтверджується підписом ОСОБА_1 у графі №8 указаної постанови.

Крім того, колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо безпідставності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності уважає за необхідними зазначити про таке.

Так, у відповідності до відомостей Витягів із Інформаційно-телекомукаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а також за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.(а.с.57-60)

Установлені в межах розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно установив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, а висновки суду відповідають обставинам справи, підстав для скасування рішення суду попередньої інстанції немає.

У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень,тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2021 року у справі № 523/15695/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Крусян А.В. Танасогло Т.М.