Справа № 500/8349/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8349/21

02 березня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 29.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків шляхом: приведення змісту позовних вимог у відповідність до ч.1 ст.5 КАС України та визначенням способу захисту порушеного права; подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 29.11.2021 позивач подав до суду заяву з уточненими позовними вимогами, наступного змісту:

визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обрахунку пенсії ОСОБА_1 з визначенням величини одного року страхового стажу (у відсотках) у відповідності до чинної (на час 4.08.2015р.) частини першої абзацу 5 статті 25 і частини першої абзацу 6 статті 25 Закону України (в редакції на 4.08.2015р.) "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (з визначенням величини оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) відповідно 1,35% і 1,08%) у період з 04.08.2015-20.03.2017 і виплати недоотриманих пенсійних виплат;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 04.08.2015 по 20.03.2017 обрахунок пенсії ОСОБА_1 з визначенням величини одного року страхового стажу (у відсотках) у відповідності до чинної (на час 4.08.2015р.) частини першої абзацу 5 статті 25 і частини першої абзацу 6 статті 25 Закону України (в редакції на 4.08.2015р.) "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (з визначенням величини оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) відповідно 1,35% і 1,08%) у період з 04.08.2015-20.03.2017 і виплати недоотримані пенсійні виплати;

визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови переведення на пенсію ОСОБА_1 за віком обчислену у відповідності до чинної (на час 20.03.2017) частини 10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ (в редакції Закону на момент 20.03.2017) і обчислити "у цих випадках пенсія обчислюється у порядку передбаченому для державних службовців" (у Порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців), не виплати недоотриманих пенсійних виплат у період з 20.03.2017 -31.08.2020;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 20.03.2017 переведення на пенсію ОСОБА_1 за віком обчислену у відповідності до чинної (на час 20.03.2017р.) частини 10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-111 (в редакції Закону на момент 20.03.2017р.), і обчислити "у цих випадках пенсія обчислюється у порядку передбаченому для державних службовців" (у Порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців) та виплати недоотримані пенсійні виплати у період з 20.03.2017- 31.08.2020;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо індивідуального перерахунку та не виплати з 31.08.2020 підвищення до пенсії ОСОБА_1 на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної на час (31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31.08.2020 - дня звільнення з роботи, не виплати недоотримані пенсійні виплати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 31.08.2020 індивідуальний перерахунок пенсії ОСОБА_1 на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної на час (31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31.08.2020 дня звільнення з роботи, виплати недоотримані пенсійні

виплати.

Ухвалою суду від 17.01.2021 позовну заяву в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови переведення на пенсію ОСОБА_1 за віком обчислену у відповідності до чинної (на час 20.03.2017) частини 10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції Закону на момент 20.03.2017); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 20.03.2017 переведення на пенсію ОСОБА_1 за віком обчислену у відповідності до чинної (на час 20.03.2017р.) частини 10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та виплати недоотримані пенсійні виплати у період з 20.03.2017- 31.08.2020 повернуто позивачу.

Також ухвалою судді від 17.01.2022 позовну заяву в іншій частині прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

10.02.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що ОСОБА_1 з 04.08.2015 призначена пенсія за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". вказав, що пенсію обчислено із середньомісячного заробітку за періоди роботи з 01.09.1989 по 31.08.1994 та згідно даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.09.2015. З 01.10.2017 у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII проведено перерахунки пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Перерахунок пенсій проведено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, тобто із суми 3764,40 грн., виходячи із величини оцінки одного року страхового стажу 1%. Зазначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу до 01.10.2017 становила 1,35 %.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Таким чином з 01.10.2017 після проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 не змінився і становив 1972,90 грн.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, передбачено, що органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого частиною четвертою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на найбільш вигідних умовах.

Враховуючи зазначене, з 01.04.2020 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії в автоматичному режимі з дорахуванням лише страхового стажу за період трудової діяльності з 01.03.2018 по 31.12.2018, з 01.04.2019 по 30.11.2019 та з 01.01.2020 по 29.02.2020, оскільки враховувати заробітну плату за вказаний період було недоцільно (зменшувався індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії). Після перерахунку страховий стаж склав 41 рік 07 місяців 12 днів.

15.02.2021 позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням з роботи та трудовою книжкою. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перерахунок пенсії з 30.12.2018 як непрацюючому пенсіонеру, з 09.04.2019 як працюючому, з 22.12.2019 як непрацюючому, з 16.01.2020 як працюючому та з 01.09.2020 як непрацюючому пенсіонеру. Розмір пенсії на даний час становить 2874,40 грн. Пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Інших підстав, на думку відповідача, для проведення перерахунку пенсійної виплати ОСОБА_1 , на даний час, немає.

Ухвалою суду від 16.02.2022 відмовлено в задоволення клопотання про залишення без розгляду позовної заяви.

17.02.2022 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких вказує, що оскільки пенсія позивачу призначена до 01 жовтня 2017 року за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а отже, вона набула право саме на перерахунок його пенсії за віком відповідно до пункту 4-3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", саме із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що й було проведено відповідачем. При розрахунку пенсії мав враховуватись абзац другий пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно якого величина оцінки одного року страхового стажу становить 1%. При цьому, відсутні підстави для застосування величини оцінки одного року страхового стажу за абзацом першим пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 1,35 %, оскільки пенсію позивачу за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначено не в період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 24.02.2022 в задоволенні клопотання про закриття провадження відмовлено.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 з 04.08.2015 призначена пенсія за віком згідно із законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 22.03.2021 звернувся до відповідача і заявами, в яких просив здійснити перерахунок його пенсії з 04.08.2015 по 20.03.2017 з визначенням величини одного року страхового стажу (у відсотках) у відповідності до чинної (станом на 4.08.2015) частини першої абзацу 5 статті 25 і частини першої абзацу 6 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та щодо індивідуального перерахунку підвищення до пенсії ОСОБА_1 на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної (станом на 31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня звільнення з роботи - 31.08.2020.

Судом встановлено, що позивачу було здійснено перерахунок його пенсії за віком відповідно до пункту 4-3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Відповіді на заяву щодо індивідуального перерахунку підвищення до пенсії на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної (станом на 31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня звільнення з роботи 31.08.2020 позивач не отримав.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

01.01.2014 набув чинності Закон України від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду України.

11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема до Закону № 1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4. 18. Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом № 2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

При цьому, нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

З урахуванням наведеного, суд погоджується із твердженнями відповідача, про перерахунок пенсії позивача з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що позивач звертаючись до відповідача, просив здійснити перерахунок з 04.08.2015 по 20.03.2017.

Статтею 25 Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції станом на 04.08.2015, визначено, що величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Тому, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 04.08.2015 по 01.10.2017 з визначенням величини одного року страхового стажу (у відсотках) у відповідності до чинної (станом на 4.08.2015) частини першої абзацу 5 статті 25 і частини першої абзацу 6 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо індивідуального перерахунку та не виплати з 31.08.2020 підвищення до пенсії ОСОБА_1 на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної на час (31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31.08.2020 - дня звільнення з роботи, не виплати недоотримані пенсійні виплати та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 31.08.2020 індивідуальний перерахунок пенсії ОСОБА_1 на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної на час (31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31.08.2020 дня звільнення з роботи, виплати недоотримані пенсійні виплати суд зазначає, що позивач у позовній заяві вказує на те, що так і не отримав відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на його заяву від 22.03.2021.

Тому, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок та виплату підвищення до пенсії від 22.03.2021.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 22.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 04.08.2015 по 01.10.2017 з визначенням величини одного року страхового стажу (у відсотках) у відповідності до чинної (станом на 04.08.2015) частини першої абзацу 5 статті 25 і частини першої абзацу 6 статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату підвищення до пенсії від 22.03.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо індивідуального перерахунку підвищення до пенсії на найбільш вигідних умовах, як непрацюючому пенсіонеру у відповідності до чинної (станом на 31.08.2020) частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня звільнення з роботи - 31.08.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001 ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.