Справа № 189/1543/21
Суддя: Степанова О. С.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1543/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10.03.2022 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Степанової О.С.

за участю секретаря Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №826496, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №826496.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.2021 року він керував транспортним засобом (надалі ТЗ) в складі тягача марки MAN TGS 26.440 номерний знак НОМЕР_1 . Приблизно о 22 год. 20 хв. на автомобільній дорозі М-21 на 44 км. був зупинений інспектором УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції. Після зупинки ТЗ, на вимогу інспектора він пред`явив документи та запитав про причини зупинки. Інспектор зазначив, що в автомобіля забруднений номерний знак. Після чого, інспектор склав щодо нього Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 826496, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом із забрудненим номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м. та накладено стягнення у вигляді штрафу 850 грн.Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. При винесенні оскаржуваної постанови відсутній жодний доказ скоєння ним правопорушення, що унеможливлює адміністративне покарання. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що він здійснював керування транспортним засобом в якого номерний знак забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, та дана обставина не визнавалася ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським. На його вимоги пред`явити фото-відео фіксацію правопорушення від інспектора отримав відмову, з доказами правопорушення його ознайомлено не було, належної фіксації правопорушення не відбулось. Символи номерного знаку автомобіля можливо було визначити та ідентифікувати та перед виїздом ним було дотримано Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме перевірено та забезпечено чистоту номерних знаків. Однак, дані зауваження та пояснення інспектором ДПС взяті до уваги не були. Положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України поліцейським йому роз`яснено не було, свідків порушення Правил дорожнього руху та скоєння ним адміністративного правопорушення не було.Отже, з огляду на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 6 ст. 121 КУпАП, підстави для прийняття оскаржуваної постанови у відповідача були відсутні. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29.12.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 просив суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити та справу закрити.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Представник відповідача УПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Химич Д.В. направив до суду відзив на позовну заяву в обґрунтування якого посилався на вимоги КУпАП, КАСУ, ПДР України, ЗУ «Про дорожній рух», ЗУ «Про національну поліцію», просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №826496 від 14.10.2021 року, винесеною інспекторомУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, позивача ОСОБА_1 за порушення п. 2.9. в ПДР (14.10.2021 року 22:20 год, а/д М-21 44 км керував ТЗ, в якого був забруднений номерний знак,що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м.), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 31).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9.в) ПДР України: водієві забороняється керувати транспортним засобом: -не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, -неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутим.

Відповідно до положень ст. 16 закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Згідно з ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відеозаписом, доданим до матеріалів справи не зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що інспектор належним чином не зафіксував факт порушення позивачем правил дорожнього руху України, а тому постанова підлягає до скасування.

Оцінюючи вищевикладене, суд вважає, що інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, відповідач до суду не надав.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП не доведена, в зв`язку з чим суд вважає, що постанова підлягає до скасування, а провадження у справі до закриття.

Водночас, позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про визнання протиправною постанови, однак суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не має права приймати зазначене позивачем рішення, оскільки їх прийняття не входить до компетенції суду, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 33,121, 245, 247,251,252,268,278,280,283 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 №826496 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП18 №826496 від 14.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 від 14.10.2021 року закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

В іншій частині позову- відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О.С. Степанова

10.03.2022