Справа № 420/26260/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 21035,08 грн (а.с.1-3).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є платником податків та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 20.10.2021 року, відповідно до довідки про суми податкового боргу, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (далі ІКП), податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 21035,08 грн.

Позивач стверджує, що заборгованість виникла по податковим повідомленням-рішенням (далі ППР) в частині заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме по:

ППР № 0-1502 від 16.04.2018 року на загальну суму 5937,60 грн;

ППР № 0-1502 від 15.05.2019 року на загальну суму 6908,03 грн;

ППР № 0-1502 від 08.05.2020 року на загальну суму 8189,45 грн.

Податковим органом направлено податкову вимогу форми «Ф» №2510-52 від 18.10.2018 року платнику, однак борг не погашено.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.30-31).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, жодних заяв, клопотань по справі в автоматизованій системі діловодства не зареєстровано.

Справа розглянута у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 є платником податків та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення, якими визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме: ППР №0-1502 від 16.04.2018 року на загальну суму 5937,60 грн (а.с.22), ППР №0-1502 від 15.05.2019 року на загальну суму 6908,03 грн (а.с.19), ППР №0-1502 від 08.05.2020 року на загальну суму 8189,45 грн (а.с.15).

16.04.2018 року прийнято ППР №0-1502 на суму 5937,60 грн податкового зобов`язання за податковий період 2017 року, яке направлено відповідачу на його адресу реєстрації (а.с.22-24).

15.05.2019 року прийнято ППР №0-1502 на суму 6908,03 грн податкового зобов`язання за податковий період 2018 року, яке направлено відповідачу на його адресу реєстрації (а.с.19-21).

08.05.2020 року прийнято ППР №0-1502 на суму 8189,45 грн податкового зобов`язання за податковий період 2019 року, яке направлено відповідачу на його адресу реєстрації (а.с.15-18).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до статті 42 ПК України Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до 42.4. статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Пунктом 42.5. статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, податкові повідомлення-рішення №0-1502 від 16.04.2018, №0-1502 від 15.05.2019 року та №0-1502 від 08.05.2020 року вважаються належним чином врученими відповідачу, доказів їх оскарження відповідачем не надано.

Згідно з розрахунком суми податкового боргу, довідкою-розрахунком заборгованості та інтегрованою карткою, вбачається, що станом на 20.10.2021 року відповідач має податкову заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 21035,08 грн (а.с. 7-12).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

У зв`язку з чим, податковим органом направлено на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу форми «Ф» №2510-52 від 18.10.2018 року, яку було відправлено за вказаною юридичною адресою відповідача (а.с. 13).

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а саме стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 21035,08 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В: