Справа № 442/876/22
Суддя: Нагірна О. Б.
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/876/22
Провадження №2-а/442/30/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді: Нагірна О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Кміть Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області (адреса: м. Львів, вул. Перфецького,19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії ЕОА № 5294374 від 07.02.2022 за ч. 2 ст. 121 КУпАП про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що він відповідно до Наказу № 38 від 09 листопада 2021 року працює в МПП «Західтранс» з 10 листопада 2021 року на посаді водія автотранспортних засобів.

07.02.2022, керуючи автобусом марки БАЗ А079.46, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Дрогобич, здійснюючи пасажирське перевезення громадян за маршрутом «Дрогобич - Ролів», був зупинений у м. Дрогобич поліцейським роти № 3 батальйону № 4 УПП у Львівській області старшим сержантом поліції Грибальським Євгеном Богдановичем. Незрозуміло відрекомендувавшись, поліцейський попросив пред`явити йому посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, не пояснивши причини зупинки. На запитання про причину зупинки, поліцейський не зміг назвати жодної з передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» причин зупинення транспортного засобу, натомість в наказному тоні сказав вийти із автобуса водію та всім пасажирам, які в той час користувались послугами з перевезення, чим зірвав рух на здійснюваному маршруті. Ним було пред`явлено посвідчення водія, для встановлення особи та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, з метою не провокувати конфлікт та швидшого відновлення руху для перевезення пасажирів - користувачів послуги. Взявши документи інспектор направився до салону автобуса, в якому здійснив візуальний огляд без здійснення будь якої відеофіксації, після чого пішов до свого службового авто для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою серії ЕАО № 5294374 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.02.2022 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. за порушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

З фабули даної постанови вбачається, що 07.02.2022 року в Об год. 33 хв. в м. Дрогобич по вул. Северина Наливайка 1, водій керував транспортним засобом, який був переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а саме відповідно до свідоцтва про реєстрацію місць для сидіння 15 по факту 25 чим порушив п. 31.1 ПДР.

В усному поясненні позивач заперечив факт вказаний в постанові, оскільки він не відповідав дійсності, так як в автобусі насправді є 15 місць для сидіння пасажирів, проте поліцейський сказав, що треба підписати постанову і він буде мати можливість її оскарження в суді.

Незважаючи на його невизнання правопорушення, поліцейським роти № 3 батальйону № 4 УПП у Львівській області старшим сержантом поліції Грибальським Євгеном Богдановичем вже було винесено постанову, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення , передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Зпостановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена з вигаданих фактів, які ним заперечувались та вважає, що вона є необ`єктивною, без з`ясування всіх обставин справи, без врахування пояснень, з абсолютним недотриманням процедури розгляду постанови, а тому має бути скасована у судовому порядку.

Ухвалою 11.02.2022 зазначену справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи на 20.12.2021 року. Запропоновано відповідачу у строк до 20.12.2021 року подати відзивна позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі з підстав викладених в ньому. Просив позов задоволити та стягнути судові витрати.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Частинами 1, 2, 5 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що поліцейським роти № 3 батальйону № 4 УПП у Львівській області старшим сержантом поліції Грибальським Євгеном Богдановичем складено постанову Серії ЕАО № 5294374, згідно якої позивача ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 07.02.2022 о 06.33 год. в м. Дрогобич по вул. Северина Наливайка керував транспортним засобом, який був переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а саме відповідно до свідоцтва про реєстрацію місць для сидіння 15 по факту 25, чим порушив п. 31.1 ПДР.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Статтею 35 Закону України Про дорожній рух передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Як вбачається з Акту огляду ТЗ та з реєстраційних документів 08.02.2022, транспортний засіб автобус БАЗ А079,46, 2013 року випуску пройшов технічний контроль, та в даному Акті, зокрема, вказано, що кількість місць для сидіння 15.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог абз.5 ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Позивач зазначає, що відеозапис місця події не проводився.

На спростування доводів позивача відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення до матеріалів справи не долучено.

Беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Тому у світлі вищевикладеного, суд робить висновок, що розгляд справи про адміністративне правопорушення у даному конкретному випадку не кореспондувався із визначеними ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її в точній відповідності із законом, а тому прийнята за результатами такого розгляду постанова не може вважатись законною і підлягає скасуванню.

А наявність об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, у цьому випадку не була доведена згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt), який застосовується при оцінці доказів, які, у свою чергу, можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

І, водночас, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд не вбачає підстав для направлення справи новий розгляд уповноваженої особи, позаяк, установлена відсутність складу правопорушення у діях позивача, а тому повторний розгляд справи, у тому числі й через допущені процесуальні порушення, втрачає правовий сенс і буде йти у розріз із положеннями ст. 1 КУпАП щодо завдань цього Кодексу.

А тому, суд приходить до висновку, що права позивача є порушеними з мотивів, що наведені судом вище, і, відповідно, підлягають захисту у спосіб, що ним запропонований у позові, тобто шляхом скасування постанови і закриття провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А тому на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5294374 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.02.2022 на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 680 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.03.2022.

Суддя Нагірна О.Б.