Справа № 815/5068/17
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5068/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника відповідача Будлянського В.М. (згідно витягу),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), за результатом розгляду якого позивачка просить суд:

Визнати протиправними дії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) щодо не надання ОСОБА_2 первинної безоплатної правової допомоги у встановлений законом строк з питань зазначених у зверненні від 14.08.2017 року (вх. № КО-6468/0/5-17 від 18.08.2017 року);

Визнати протиправними дії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) щодо надання ОСОБА_2 неякісної правової допомоги з питань зазначених у зверненні від 14.08.2017 року (вх. № КО-6468/0/5-17 від 18.08.2017 року);

Зобов`язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) у строк встановлений законом надати ОСОБА_2 роз`яснення з правових питань відповідно до звернення від 14.08.2017 року (вх. № КО- 6468/0/5-17 від 18.08.2017 року) і у той же строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 звернулася до відповідача із зверненням, в якому просила відповідно до ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» надати інформацію стосовно наявності в межах земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема, пам`ятки архітектури та містобудування, земель, які не підлягають передачі у приватну власність відповідно до статті 83 Земельного кодексу України. Зазначене звернення отримане відповідачем 16.08.2017 року, однак позивачці не надано первинної безоплатної правової допомоги у встановлений законом строк з питань зазначених у зверненні від 14.08.2017 року, у зв`язку із чим вказані дії суб`єкта владних повноважень призвели до порушення права ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на отримання якісної безоплатної первинної правової допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Постановою суду від 19.10.2017 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року скасовано, справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

26.12.2019 року дана справа була передана судді Бжассо Н.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 815/5068/17, призначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 29 січня 2020 року.

28.01.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким Держгеокадастр вважає позов необґрунтованим та таким, що не належить до задоволення. Представник відповідача зазначає, що з урахуванням вимог Типової Інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1242, звернення позивача, яке вручено у неробочий час черговому працівнику установи, зареєстроване в електронній системі документообігу «ДОК ПРОФ 3» у перший робочий день 18.08.2017 року за № КО-6468/0/5-17.

30.01.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 18.03.2020 року.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року зупинено провадження по справі № 815/5068/17 до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

12.01.2022 року суд поновив провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання в режимі відео конференції № 543407, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.02.2022 року.

07.02.2022 року від представника позивачки надійшло клопотання про розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вислухав представника відповідача, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками справи докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

14.08.2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку звернулися до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) з зверненням про надання безоплатної первинної правової допомоги, в якому просили, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» просимо надати інформацію стосовно наявності в межах земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема, пам`ятки архітектури та містобудування, земель, які не підлягають передачі у приватну власність відповідно до статті 83 Земельного кодексу України.

19.09.2017 року Держгеокадастром надано відповідь на звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за № КО-6468/0-0.21-3889/6-17, в якій повідомлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. Запитувані відомості містяться у Державному земельному кадастрі, витяг з якого можливо отримати через центр надання адміністративних послуг.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу», відповідно до Конституції України, визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел; правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення; правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Приписами ст.7 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг:

1) надання правової інформації;

2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань;

3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру);

4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Враховуючи, що звернення позивача не містить вимоги щодо інформування про його права і свободи, як і порядок їх реалізації, звернення позивача за наданням первинної правової допомоги до Держгеокадастру від 14.08.2017 року не відповідає критеріям, визначеним Законом України «Про безоплатну правову допомогу» та не відноситься до видів правових послуг.

Доводи позивачки, що у зверненні від 14.08.2017 мова йде про право приватної власності, в тому числі на пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, є хибними та такими, що спростовуються змістом самого звернення.

Пунктом 9 ст.10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що звернення, що не стосуються надання первинної правової допомоги, розглядаються в порядку, встановленому законодавством про звернення громадян.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Визначення заяви (клопотання) міститься у статті 3 Закону України Про звернення громадян та означає звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 19 Закону України Про звернення громадян визначено обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, серед яких, зокрема, обов`язок об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно зі статтею 4 Закону України Про звернення громадян, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

За змістом статті 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За правилами встановленими частиною першою статті 20 Закону України Закону України Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Суд зазначає, що з урахуванням змісту звернення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а саме, відсутності ідентифікуючих ознак (область, район, місто, територіальний округ, та інше) місцезнаходження земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини місцевого значення, зокрема, пам`ятки архітектури та містобудування, земель, які не підлягають передачі у приватну власність, відповідач надав позивачу повну та обґрунтовану відповідь.

З огляду на наведені вище положення законодавства, Держгеокадастр повинен був розглянути звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у термін не більше одного місяця від дня його надходження.

Суд встановив, що звернення датоване 14.08.2017 року.

ОСОБА_3 направив вказане звернення на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 14.08.2017 року.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до Держгеокадастру вказане звернення надійшло 16.08.2017 року (зворотній бік т. 1 арк. с. 11).

Проте, згідно з витягом з автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» (т. 1 арк. с. 212), звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано в системі діловодства 18.08.2017 року о 10 год. 19 хвл. за вх. № КО-6468/0/5-17 та встановлено термін виконання 19.09.2017 року.

Таким чином, надання відповіді 19.09.2017 на звернення позивача від 14.08.2017 року відповідає вимогам ст.20 Закону України "Про звернення громадян", яка передбачає місячний строк надання відповіді за загальним правилом, з урахуванням дати реєстрації відповідачем такого звернення, а саме 18.08.2017 року.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

При цьому, суд зазначає, що оскільки суд встановив, що на запит позивачки відповідачем було надано повну та обґрунтовану відповідь, в межах позовних вимог жодний із засобів правого захисту не буде ефективним, у зв`язку з тим, що правовідносини позивача з відповідачем з приводу розгляду звернення вичерпані розглядом цього звернення та наданням відповідачем відповіді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок про відмову у задоволенні адміністративного ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) ( адреса: вул. Народного ополчення, буд. 3, м. Київ, 03151).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 09 березня 2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.