Справа № 420/27214/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії щодо відмови у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 грудня 2021 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії Одеського обласного територіального комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства Оборони України;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 пільгову путівку на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства оборони України.

Позиція позивача обґрунтовується наступним
Позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про надання санаторно-курортної путівки на лікування до санаторіїв Міністерства оборони України.

Проте, як вказує позивач, листом №943/15488 від 07 грудня 2021 року відповідач посилаючись на п.15 Постанови КМУ від 27 квітня 2011 року №446 «Про затвердження порядку забезпечення санаторно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ та деяких інших категорій і членів їх сімей», а також на пункт 14 Інструкції про організацію санаторно-курортного лікування, медичної та медико-психологічної реабілітації у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 04 листопада 2016 року №591, у яких визначено, що забезпечення путівками інвалідів з числа військовослужбовців строкової військової служби, які отримають пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснюється Мінісоцполітики України згідно із Постановою КМУ від 22 лютого 2006 року №187 «Про затвердження Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення» - відмовив у наданні пільгової путівки до санаторно-курортного закладу, як ветерану військової служби.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, вважає його таким, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 , а саме - законодавчо визначене право на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства оборони України військової служби шляхом отримання пільгової путівки.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним
Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що оскільки позивач є інвалідом з числа військовослужбовців сорокової військової служби та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та є звільненим з військової служби, питання щодо забезпечення санаторно-курортними путівками позивача повинно бути вирішено Міністерством соціальної політики України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №187, проте, як вбачається, зазначене позивач не враховує та безпідставно вважає, що його забезпечення санаторно-курортними путівками повинно бути здійснено саме ООТЦК та СП, а не вирішено Міністерством соціальної політики України згідно вищезазначеної постанови.
Процесуальні дії та клопотання учасників справи
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

28 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №5942/22) які направлено 27.01.2022 року позивачу в порядку передбаченому ч.3 ст162 КАС України.

11 лютого 2022 року від позивача надійшли пояснення по справі (вхід. №9057/22).

Станом на 10 березня 2022 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.01.2015 року (а.с.5).

Також, позивач отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та має статус ветерана військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 10.11.2021 року (а.с.5).

26 листопада 2021 року позивач звернувся до військового комісара Одеського обласного ТЦК та СП з заявою, в якій просив надати путівку на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства оборони України (а.с.6).

Листом від 07 грудня 2021 року за №943/15488 відповідач зазначив те, що враховуючи той факт, що отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (інвалідність встановлена за травму отриману період проходження строкової служби), позивач може скористуватись путівками до санаторно-курортних закладів Міністерства оборони України з оплатою повної вартості або звернутись до органу праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації для отримання безкоштовної (з пільговою оплатою вартості) путівки як інвалід війни (а.с.7-8).

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства оборони України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: безплатне позачергове щорічне забезпечення санаторно-курортним лікуванням з компенсацією вартості проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.

Особи з інвалідністю внаслідок війни з числа осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, безплатно забезпечуються санаторно-курортним лікуванням першочергово із числа позачерговиків.

Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Особи з інвалідністю внаслідок війни забезпечуються путівками відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах охорони здоров`я, соціального захисту населення, захисту державного кордону, та іншими органами за місцем перебування особи з інвалідністю на обліку або за місцем її роботи.

За бажанням осіб з інвалідністю замість путівки на санаторно-курортне лікування вони можуть один раз на два роки одержувати грошову компенсацію: особи з інвалідністю внаслідок війни I-II груп - у розмірі середньої вартості путівки, особи з інвалідністю внаслідок війни III групи - у розмірі 75 процентів середньої вартості путівки. Грошова компенсація надається незалежно від наявності медичного висновку про необхідність санаторно-курортного лікування або медичних протипоказань.

Порядок забезпечення санаторно-курортними путівками до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, ветеранів війни, ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ та деяких інших категорій осіб і членів їх сімей, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 р. № 446 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку, путівки надаються особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, відповідно до медичних рекомендацій з урахуванням пільг, передбачених законодавством для конкретної категорії осіб, в порядку черговості у міру надходження путівок, зокрема:

військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - за місцем служби відповідно до висновків військово-лікарської комісії;

ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, податкової міліції, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби, служби цивільного захисту, Держспецзв`язку і членам їх сімей, особам, зазначеним у статтях 6-1 - 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", ветеранам війни та особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - на підставі заяви, медичної довідки лікувальної установи за формою 070/о, посвідчення, яке дає право на пільги, та довідки з Пенсійного фонду України про отримання пенсії.

Відповідно до пункту 6 Порядку, за рахунок коштів, виділених з державного бюджету, безоплатними путівками до санаторно-курортних закладів забезпечуються:

військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, які направляються до санаторно-курортного закладу для продовження лікування відповідно до висновків військово-лікарської комісії після лікування в госпіталях;

особи, які супроводжують до санаторно-курортних закладів військовослужбовців, які за станом здоров`я потребують сторонньої допомоги відповідно до висновку військово-лікарської комісії, для продовження лікування після стаціонарного лікування в госпіталі (без права на лікування);

військовослужбовці, які проходять строкову військову службу, курсанти (слухачі) вищих військових навчальних закладів та курсанти вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, навчальних центрів (частин) за наявності медичних показань відповідно до висновку військово-лікарської комісії після лікування в госпіталях;

військовослужбовці, які надають медичну допомогу хворим на активні форми туберкульозу, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, - щороку (із січня по грудень);

військовослужбовці, які захворіли на туберкульоз унаслідок виконання службових обов`язків, - щороку (із січня по грудень);

інваліди з числа осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - щороку (із січня по грудень);

особи, зазначені у статтях 6-1 - 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - щороку (із січня по грудень);

ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з них:

- інваліди війни - позачергово щороку (із січня по грудень);

- інваліди війни І групи та інваліди І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, в разі направлення на санаторно-курортне лікування та супроводжуюча особа (без права на лікування). Інвалідів війни І групи та інвалідів І групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, не можуть супроводжувати особи, які не досягли 18-річного віку та інваліди І групи;

- учасники бойових дій - щороку (із січня по грудень);

- учасники війни, особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - один раз на два роки;

- особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - першочергово щороку (із січня по грудень).

Порядок забезпечення санаторно-курортним лікуванням, медичною та медико-психологічною реабілітацією осіб з числа військовослужбовців Збройних Сил України, ветеранів військової служби, ветеранів війни, членів їх сімей та інших пільгових категорій визначено Інструкцією про організацію санаторно-курортного лікування, медичної та медико-психологічної реабілітації у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 04 листопада 2016 року №591 (далі - Інструкція №591), визначає.

Відповідно до пункту 5 Інструкція №591 особи, які направляються для проходження санаторно-курортного лікування до центрів (санаторіїв), для отримання санаторно-курортної путівки повинні перебувати на обліку у відповідних організаціях Збройних Сил України, що здійснюють забезпечення санаторно-курортними путівками, зокрема:

ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону та які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", забезпечуються санаторно-курортними путівками уповноваженими органами Міністерства оборони України (Київським міським та обласними військовими комісаріатами (далі - військові комісаріати)), з яких вони були звільнені на пенсію, а в разі їх ліквідації - правонаступниками.

Так, суд встановив, що відповідач, відмовляючи позивачу у надані путівки на санаторно-курортне лікування зазначив, що абзацом 3 п. 3 Порядку №446 визначено, що ветерани військової служби, які отримають пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» забезпечуються путівками державними органами, з яких вони були звільнені на пенсію, а у разі ліквідації правонаступниками. Пунктом 15 вказаного Порядку та пунктом 14 Інструкції №591 визначено, що забезпечення путівками інвалідів з числа військовослужбовців строкової служби, які отримають пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється Міністерством соціальної політики України. Тому, відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», може скористатись путівками до санаторно-курортних закладів Міністерства оборони України з оплатою повної вартості або звернутись до органу праці та соціального захисту за місцем реєстрації для отримання безкоштовної путівки як інвалід війни.

Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до п. 13-15 Порядку №446, у разі коли особи, зазначені в пункті 2 цього Порядку, мають право на санаторно-курортне лікування за кількома законами, їм надається право вибору в забезпеченні путівкою за одним із них.

Забезпечення путівками осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців строкової військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється Мінсоцполітики згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №187 «Про затвердження Порядку забезпечення санаторно-курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення».

Проаналізувавши вказані норми права, суд вважає, що позивач має право на безкоштовне забезпечення його санаторно-курортною путівкою як ветеран військової служби відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», також як інвалід військової служби з числа військовослужбовців строкової військової служби, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У свою чергу, право вибору залишається за позивачем.

Таким чином, враховуючи те, що позивач має законодавчо визначено право на санаторно-курортне лікування шляхом отримання путівки, суд дійшов висновку, що відповідачем порушена протиправна відмова у реалізації вказаного права.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії щодо відмови у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Рішення суду складено та підписано суддею у перший робочий день після виходу судді з чергової, щорічної відпустки.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дії щодо відмови у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Одеського обласного територіального комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у наданні пільгової путівки на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства Оборони України.

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 пільгову путівку на санаторно-курортне лікування у санаторіях Міністерства оборони України.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Пироговська, 6, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов