Справа № 502/2191/17
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2191/17
УХВАЛА

02 березня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши заяву

Кілійської районної ради

про

встановлення способу і порядку виконання судового рішення

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява представника Кілійської районної ради Коваленко В.Д. про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, в обґрунтування якої заявник зазначив, що 29.08.2017 року Кілійський районний суд видав виконавчий лист у справі № 502/2838/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної ради про визнання протиправними дії відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язано надати на запит ОСОБА_1 копії декларацій депутатів районної ради про майно,доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік з дотриманням обмежень доступу до інформації з обмеженим доступом відповідно до діючого законодавства. Ретушування тієї частини декларації, яка містить інформацію з обмеженим доступом є неприйнятною, оскільки тягне за собою псування документу. Одеський апеляційний адміністративний суд на апеляційну скаргу Кілійської районної ради ухвалою від 04.04.2017 року, апеляційну скаргу Кілійської районної ради Одеської області на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 10 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної ради Одеської області про визнання протиправними дій відповідача залишив без змін, питання щодо рішення Кілійського районного суду в частині вимоги надати на запит ОСОБА_1 копії декларацій депутатів не вирішено, а отже рішення в цій частині не набрало законної сили. Враховуючи викладене, заявник просив суд встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, на підставі якого Кілійським районним судом видано виконавчий лист від 29.08.2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної ради Одеської області про визнання протиправним дії відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, таким, що не підлягає виконанню повністю.

В судове засідання сторони не прибули.

В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 10.02.2017 року, ухваленою у справі № 502/2838/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної ради Одеської області позов задоволено. Визнано

протиправними дії Кілійської районної ради, які полягають у несвоєчасному наданні інформації на запит ОСОБА_1 щодо доступу до публічної інформації від 08 липня 2016 року та у відмові у наданні копій декларацій про майно, доходи, витрати і зобов`язання депутатів Кілійської районної ради за 2015 рік. Зобов`язано Кілійську районну раду надати на запит ОСОБА_1 від 08 липня 2016 року копії декларацій депутатів районної ради про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2015 рік з дотриманням обмежень доступу до інформації з обмеженим доступом відповідно до діючого законодавства. Стягнуто з відповідача - Кілійської районної ради на користь позивача судові витрати по

сплаті судового збору в сумі 551,21 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04.04.2017 року апеляційну залишено без задоволення, постанову Кілійського районного суду Одеської області від 10.02.2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної ради Одеської області залишено без змін.

Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення Кілійського районного суду по даній справі є обов`язковим до виконання на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення, судом видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

При цьому, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Посилання заявника на неможливість виконання рішення суду зобов`язального характеру щодо надання інформації на запит з дотриманням доступу до інформації з обмеженим доступом відповідно до діючого законодавства суд не приймає, оскільки з огляду на положення статті 129-1 Конституції України та статті 14 КАС України судове рішення є обов`язковим до виконання незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

З урахуванням того, що зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом, відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, відповідно вимога заявника про визнання способу і порядку виконання судового рішення таким, що не підлягає виконанню є незаконною та тягне за собою зміну змісту прийнятого рішення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявник фактично просить суд вийти за рамки розгляду справи та змінити резолютивну частину рішення, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення по даній справі.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Кілійської районної ради про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №502/2838/16-а - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан