Справа № 160/21015/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 лютого 2022 р. Справа № 160/21015/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліпець Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву позивача про відмову від позову та закриття провадження у адміністративній справі №160/21015/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)", в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність Державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)" протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме, виплатити громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна, у розмірі 13583, 06 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року було продовжено відповідачу строк для виконання вимог ухвали суду від 08.11.2021 року та витребувано у Державної установи "Синельниківська виправна колонія (№94)" інформацію щодо стану проведення розрахунку грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 13583,06 грн. відносно позивача.

21.02.2022 року на виконання вимог ухвали на електронну пошту суду відповідачем було надіслано копію платіжного доручення за №861 від 12.11.2021 року що перерахування коштів позивачу у сумі 13639,00 грн. як компенсація за належні до видачі предмети речового майна. Проте вказаний лист з додатками не було скріплено електронним підписом, а тому ухвалою суду від 22.02.2022 року було повернуто відповідачу без розгляду.

23.02.2022 року на електрону пошту суду від позивача надійшла заява про відмову від позову у зв`язку з виконанням відповідачем позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що суд не приймає відмову від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.2 ч. 1ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що заява позивача про відмову від позову не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, не суперечить положенням Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно із ч. 2 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову у адміністративній справі №160/21015/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Провадження у адміністративній справі №160/21015/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Повторне звернення до суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець