Справа № 948/56/22
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2022-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/56/22
Номер провадження 2-а/948/2/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в смт Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського СРПП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича серії БАБ № 603307 від 24.01.2022, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП, посилаючись на те, що постанова є необґрунтованою, оскільки при винесенні постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення чи наявна вина позивача у його скоєнні. Натомість інспектор не повно з`ясував обставини справи та прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

У судове засіданні сторони не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 11), поліцейський СРПП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Мотов Юрій Сергійович про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно (а.с.34), представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області у відзиві на позов просить у задоволенні позову відмовити та зауважує, що ГУНП в Дніпропетровській області не є належним відповідачем (а.с.37-40).

Виходячи з викладеного, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 24.01.2022 постановою поліцейського СРПП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича серії БАВ № 603307 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. ).

За змістом цієї постанови ОСОБА_1 , 24.01.2022 о 14 год. 30 хв., керував т/з, котрий обладнаний ременем безпеки, під час руху не користувався ременем безпеки та на автомобілі були встановлені чотири противотуманні фари вище фар ближнього світла, чим порушив вимоги п. 2.3.в, 31.4.3 r (примітка 1) ПДР України (а.с. _).

Позивач стверджує, що не вчиняв зазначеного адміністративного правопорушення та те, що поліцейський не повно з`ясував обставини справи та прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За положеннями ст.ст. 249 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів (пункт змінено 11.11.2020).

Згідно з п. 31.4.3 «r» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працює манометр пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 73 КАС України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, зі змісту ст. 251 КУпАП України та ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

За висновком Верховного Суду, викладеному в постанові від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

На підставі вище зазначеного, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Оскільки, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач допустив вказане у постанові правопорушення та не спростовано твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст.121 КУпАП, адміністративний позов потрібно задовольнити.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАСУ, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Мотова Юрія Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №603307 від 24.01.2022, винесену щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП поліцейським СРПП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Мотовим Юрієм Сергійовичем - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - поліцейський СРПП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший сержант поліції Мотов Юрій Сергійович, службова адреса: вул. Виконкомівська, 36, м. Синельникове Дніпропетровської області.

Відповідач 2 - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження: вул. Троїцька, 20-а, м. Дніпро.

Суддя С. М. Косик