Справа № 380/21965/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

09 березня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій) за період з 28.01.2020 по 28.10.2021;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.01.2020 по 28.10.2021, за 639 днів, виходячи з розрахунку 372,68 грн.

Ухвалою суду від 01.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків.На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви, позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплати індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій) за період з 28.01.2020 по 28.10.2021;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.01.2020 по 28.10.2021, за 639 днів, виходячи з розрахунку 372,68 грн. у розмірі 238141,07 гривень.

Ухвалою суду від 10.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

04.03.2022 за вх. №19052 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що позовні вимоги пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби (в даному випадку військової служби) обмежені місячним строком звернення до суду з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свої прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивача було виключено 06.09.2017 зі списків особового складу, а позовну заяву подано до суду лише 22.11.2021, представник позивача вважає, що позовна заява подана із пропуском встановленого КАС України строку, а тому підлягає залишенню без розгляду.

При вирішенні поданого клопотання суд виходить з наступного.

Так згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Проте, у постанові від 11.02.2021 р. у справі №240/532/20 судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №806/2164/16), від 11 лютого 2020 (справа №420/2934/19), від 13 березня 2019 року (справа №813/1001/17), одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року (справа №815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).

Тобто, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою ч.5 ст. 122 КАС України, а не нормами ч.1 ст.233 КЗпП України.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з твердженням відповідача про необхідність застосування ч.5 ст.122 КАС України при обрахунку строку звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, суд відмічає, що відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати

Тобто, норми статті 117 КЗпП України передбачають виплату компенсації за затримку виплати працівникові належних йому сум при звільненні у розмірі середньомісячного заробітку за весь період затримки до дати фактичного розрахунку, але за умови, коли спору щодо суми заборгованості немає. Відтак, істотними є факт невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт остаточного розрахунку з ним.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 30 квітня 2020 року, справа №805/4458/17-а.

З матеріалів справи встановлено, що Відповідно до витягу з наказу Начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.08.2017 №83 майора ОСОБА_1 , офіцера організаційно-планового відділу, звільненого наказом Начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 04.08.2017 №83 у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу прийнято вважати таким, що справи та посаду здав.

На момент виключення позивача зі списків особового складу управління, останньому не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 13.02.2016 по 06.09.2017, а також компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2021 у справі № 640/1998/20, визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 13.02.2016 по 06.09.2017.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 13.02.2016 по 06.09.2017 та надати довідку з помісячним розрахунком індексації з 13.02.2016 по 06.09.2017.

Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На виконання вказаного рішення, відповідачем здійснено виплату 28.10.2021 грошових коштів в розмірі 12045,58 гривень, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 19.11.2021.

Відтак, суд зазначає, що перебіг строку звернення до суду слід обраховувати з 28.10.2021 (з дня виплати компенсації за невикористане речове майно).

Необхідно відмітити, що з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 26.11.2021, тобто в межах місячного строку звернення, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

Враховуючи, наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду, а тому заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 248 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи (їх представникам).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Сподарик Н.І.