Справа № 160/16888/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16888/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року в адміністративній справі № 160/16888/20 (суддя І інстанції Сліпець Н.Є.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.12.2020 форми «В4» № 9.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування скарги зазначив, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, останнім не підтверджено реальність взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Крона Імпульс», ТОВ «Металл Прогресс», ТОВ «ВКФ «НАЙС», ТОВ «Стронг-Прайд», ТОВ «Укрмашпоставка», ТОВ «Компанія ДІОМ» на загальну суму ПДВ 295379 грн. Вказує, що при проведенні перевірки встановлено нереальність господарських операцій з цими контрагентами, оскільки під час перевірки не встановлено рух товару від виробника або від первісного продавця чи імпортера, яким чином та за яких умов цей товар транспортувався, наявність у контрагентів умов для здійснення господарської діяльності на момент укладення і вчинення господарських операцій. Вважає, що встановлені перевіркою факти у сукупності та взаємозв`язку вказують на неправомірність документального оформлення позивачем операцій, з метою введення в обіг (легалізації) товарів, робіт (послуг), законне джерело походження та виконавці яких не встановлені, при складанні паперів за формою первинних документів, що виключає їх відображення в обліку підприємства й підстави для формування податкового кредиту за такими відносинами.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» зареєстроване 25.04.1997 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, є платником податку на додану вартість (т. № 1 а.с. 48).

У період з 28.10.2020 по 17.11.2020 Офісом великих платників податків Державної податкової служби на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, згідно з наказом від 21.10.2020 № 1211, направлень від 27.10.2020 № 64/28-10-50-09, № 64/28-10-50-09, проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100000 грн по декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків (т. № 1 а.с. 14).

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Офісом великих платників податків Державної податкової служби складено акт від 19.11.2020 № 429/28-10-50-00-05393056 (т. № 1 а.с. 15-29).

Перевіркою встановлені порушення:

- пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абз. 1-3 п. 198.2, абз. 1-2 п. 198.3, з урахуванням норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями), внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту у серпні 2020 року на 295379 грн, що призвело до порушення п. 200.1, абз. «в» п. 200.4 ст. 200 розділуПК України, в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 295379 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивач подав заперечення на акт перевірки листом від 01.12.2020 № 106/170 (т. № 1 а.с. 30-34).

За результатами розгляду заперечень відповідач листом від 04.12.2020 № 545/28-10-50-09 заперечення позивача залишив без задоволення (т. № 1 а.с. 35-39).

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.12.2020 № 9, яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 295379 грн (т. № 1 а.с. 40).

Вважаючи зазначене вище податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що первинні бухгалтерські документи позивача в повній мірі відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, судом встановлено, що всі податкові накладні постачальників за спірними операціями заповнені у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Суд зазначив, що у позивача на час розгляду справи наявні первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, контрагент на час здійснення операцій перебував на обліку в податкових органах та не припинений, має усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств». Факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного виконання договорів, укладеними між позивачем та його контрагентами, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту та витрат. Тобто, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «Крона Імпульс», ТОВ «Металл Прогресс», ТОВ «ВКФ «НАЙС», ТОВ «Стронг-Прайд», ТОВ «Укрмашпоставка», ТОВ «Компанія ДІОМ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності. Таким чином, під час розгляду справи позивачем підтверджено реальність взаємовідносин з контрагентами-постачальниками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.12.2020 № 9, яке є предметом оскарження, прийняте відповідачем не обґрунтовано, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.

Позивач та його контрагенти на момент складання податкових накладних, зазначених в акті перевірки, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (далі підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Наказ № 88).

Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п. 2.1 Наказу № 88).

Згідно з п. 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Тобто, наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Зі змісту статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» також встановлено, що первинні документи обов`язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи встановлено, що у періоді, який перевірявся, позивач мав взаємовідносини з контрагентами-постачальниками ТОВ «Крона Імпульс», ТОВ «Металл Прогресс», ТОВ «ВКФ «НАЙС», ТОВ «Стронг-Прайд», ТОВ «Укрмашпоставка», ТОВ «Компанія ДІОМ» (т. № 1 а.с. 195-252, т. № 2 а.с. 1-72).

Так, позивачем по декларації з ПДВ за серпень 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 57233 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Крона Імпульс» у серпні 2020 року.

Позивачем в додатку № 1 до декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року відображено розрахунки коригування по податкових накладних серпня 2020 року на зменшення податкового кредиту «-» 5 323,40 грн, які складені ТОВ «Крона Імпульс».

01.06.2020 між позивачем (покупець) та ТОВ «Крона Імпульс» (постачальник) укладено договір поставки № 373/2020 (т. № 1 а.с. 195-198).

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується у встановлений термін поставити та передати у власність покупцю лом периклазовуглецевих виробів марки ЛМ, а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість на умовах даного договору.

На підтвердження виконання умов цього договору позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії видаткових накладних, прибуткових ордерів, податкових накладних (т. № 1 а.с. 201-207, 210-211, 215-219).

На підтвердження здійснення оплати за договором надано копії банківських виписок по платіжним дорученням від 18.08.2020, 17.09.2020 (т. № 1 а.с. 208-209).

Видача товару у виробництво підтверджується накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 31.08.2020 № ДМ300007510 (т. № 1 а.с. 207).

У зв`язку з виявленням частини неякісного товару, складено акт від 25.08.2020 № 28 приймання продукції (товарів) по якості (т. № 1 а.с. 212-214). Неякісний товар було повернуто постачальнику, що на підтвердження чого, в матеріалах справи наявні копії накладної на повернення товару від 26.08.2020 № ВН-0000001, відвесний про зважування на автовагах від 26.08.2020 № 138/08, накладної від 26.08.2020 № 004827 на відпуск матеріалів (т. № 1 а.с. 215-217). На неякісний товар, у зв`язку з поверненням постачальнику було складено та зареєстровано в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 26.08.2020 № 1 до податкової накладної від 20.08.2020 № 102 (т. № 1 а.с. 218).

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «Крона Імпульс» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Також, ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» у серпні 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 51795,95 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Металл Прогресс».

01.06.2020 між позивачем (покупець) та ТОВ «Металл Прогресс» (постачальник) укладено договір поставки № 371/2020 (т. № 1 а.с. 220-222).

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується у встановлений термін поставити та передати у власність покупцю лом магнезіальних виробів марки ЛМ, а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість на умовах даного договору.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії видаткових накладних, прибуткових ордерів, «отвесных» по автомобільних вагах, рахунків-фактури, податкових накладних (т. № 1 а.с. 227-242).

На підтвердження здійснення оплати за договором надано копії банківських виписок по платіжним дорученням від 03.09.2020, 08.09.2020 та від 17.09.2020 (т. № 1 а.с. 236-238).

Видача товару у виробництво підтверджується накладною-вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 27.08.2020 № ДМ300007215 (т. № 1 а.с. 235), що свідчить про використання придбаного товару позивачем у власній господарській діяльності.

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «Металл Прогресс» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Також, ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» у серпні 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 110903,26 грн по взаємовідносинам з ТОВ «ВКФ «НАЙС».

01.03.2015 між позивачем (абонент) та ТОВ «ВКФ «НАЙС» (власник) укладено договір з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортуванню до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод № 285/2015 (т. № 1 а.с. 243-245).

На підтвердження виконання умов цього договору позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії додаткових угод, акту здачі-прийняття виконаних робіт, податкової накладної (т. № 2 а.с. 1-6).

На підтвердження здійснення оплати за договором надано копію банківської виписки по платіжному дорученню від 17.09.2020 (т. № 2 а.с. 5).

Вказана споруда зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності за ТОВ «ВКФ «НАЙС». (т. № 2 а.с. 10)

Необхідність у використанні зазначеної гідротехнічної споруди підтверджується наявними у позивача дозволом на спеціальне водокористування. (т. № 2 а.с. 7-9)

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «ВКФ «НАЙС» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Крім того, позивачем по декларації з ПДВ за серпень 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 61444,02 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Стронг- Прайд».

09.10.2018 між позивачем (покупець) та ТОВ «Стронг-Прайд» (постачальник) укладено договір поставки № 1643/2018 (т. № 2 а.с. 14-16).

Відповідно до умов договору постачальник зобов`язується у встановлений термін поставити та передати у власність покупцю плавиковошпатовий концентрат, а покупець зобов`язується приймати товар та сплачувати його вартість на умовах цього договору.

На підтвердження виконання умов даного договору позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії видаткових накладних, прибуткових ордерів, податкових накладних, розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, рапортами перевантажування на автомобільних вагах (т. № 2 а.с. 20-41).

На підтвердження здійснення оплати за договором надано копії банківських виписок по платіжним дорученням від 18.08.2020, 25.08.2020 та від 01.09.2020 (т. № 2 а.с. 38-40).

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «Стронг- Прайд» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Також, позивачем у липні-серпні 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 19312 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Укрмашпоставка».

01.06.2020 між позивачем (замовник) та ТОВ «Укрмашпоставка» (виконавець) укладено договір № 383/2020 (т. № 2 а.с. 42-46).

Відповідно до умов договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи по нарізці зубців дисків гарячого різання згідно з креслення № 81065 та № 82065, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього договору згідно акту прийому-передачі виконаних робіт.

На підтвердження виконання умов цього договору позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних (т. № 2 а.с. 48-59).

На підтвердження здійснення оплати за договором надано копії банківських виписок по платіжним дорученням від 06.08.2020, 18.08.2020 та від 22.09.2020 (т. № 2 а.с. 60-65).

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «Укрмашпоставка» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Крім того, позивачем у серпні 2020 року включено до податкового кредиту ПДВ у сумі 1045,32 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія ДІОМ».

28.07.2020 між позивачем та ТОВ «Компанія ДІОМ» підписано договірний лист щодо поставки товару № 609/2020 (т. № 2 а.с. 66).

На підтвердження виконання умов якого позивачем, у якості первинних бухгалтерських документів надано: копії рахунку на оплату, видаткової накладної, прибуткових ордерів, податкову накладну (т. № 2 а.с. 67-72).

На підтвердження здійснення оплати надано копію банківської виписки по платіжному дорученню від 29.09.2020 (т. № 2 а.с. 71).

Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «Компанія ДІОМ» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.

Доводи податкового органу щодо недостатньої кількості працюючих та щодо відсутності основних засобів у певних контрагентів є формальними твердженнями та лише припущеннями, оскільки апелянтом жодним чином не обґрунтовується необхідність якоїсь конкретної чисельності працівників у контрагентів чи наявність певних основних засобів для виконання господарських угод.

На момент укладення та здійснення договорів постачання позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними не визнавались. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що під час здійснення останньої податковим органом таких обставин не зазначено.

Як встановлено з письмових документів, наявних в матеріалах справи, первинні бухгалтерські документи позивача в повній мірі відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, судом встановлено, що всі податкові накладні постачальників за спірними операціями заповнені у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено у рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10.

Апеляційний суд зазначає, що у позивача на час розгляду справи наявні первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, контрагент на час здійснення операцій перебував на обліку в податкових органах та не припинений, має усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств». Факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного виконання договорів, укладеними між позивачем та його контрагентами, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту та витрат.

За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «Крона Імпульс», ТОВ «Металл Прогресс», ТОВ «ВКФ «НАЙС», ТОВ «Стронг-Прайд», ТОВ «Укрмашпоставка», ТОВ «Компанія ДІОМ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Таким чином, під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і апеляційної, позивачем підтверджено реальність взаємовідносин із зазначеними контрагентами.

Отже, податковий орган протиправно дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинам з вказаними контрагентами на загальну суму 295379 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.12.2020 № 9, яке є предметом оскарження у цій справі, прийняте відповідачем не обґрунтовано, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2021 року в адміністративній справі № 160/16888/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко