Справа № 127/3474/22
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/3474/22
Провадження № 2-а/127/47/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Щербатюк І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/3474/22 за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником - адвокатом Загодіренком Петром Олександровичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.01.2022 поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І. відносно позивача було винесено постанову серії БАВ №536602 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 27.01.2022 о 13 год. 10 хв. рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4.(в) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки дія дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

27.01.2022 у ході розгляду справи позивачем до відома поліцейського було доведено наступні обставини та надано документи, які вказували на відсутність події адміністративного правопорушення та законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що відповідно до Наказу №10 «Про прийом працівника на роботу» ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» від 14.09.2021 ОСОБА_1 з 15.09.2021 прийнятий на роботу на посаду водія за основним місцем роботи.

В день винесення постанови ОСОБА_1 виконуючи свої посадові обов`язки з перевезення вантажу у ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, направлявся до пункту навантаження розташованого за адресою: м. Ладижин, вул. Наконечного 173, про що свідчить товарно-транспортна накладна №41 від 27.01.2022. Тому, дія знаку 3.3 не поширювалася на вказаний транспортний засіб під керуванням позивача, оскільки ним здійснювалося обслуговування Відокремленого підрозділу «Ладижинска ТЕС» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», розташованого саме по вул. Наконечного у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області.

Таким чином, на думку позивача, він діяв абсолютно правомірно, жодним чином не порушуючи загальновстановлених правил дорожнього руху.

Однак, вищенаведені обставини поліцейським СРПП ВП № Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Глушком В.І. в ході розгляду справи враховано не було.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії БАВ №536602 від 27.01.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Загодіренком Петром Олександровичем, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та запропоновано відповідачу протягом 3 (трьох) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними. Так, під час несення служби 27.01.2022 поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І. було винесено постанову серії БАВ №536602 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП оскільки, позивач 27.01.2022 о 13 год. 10 хв. рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4.(в) ПДР.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 284 КУпАП поліцейським було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАВ №536602 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, натомість його представник - адвокат Загодіренко П.О. звернувся до суду з заявою від 21.02.2022, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача І. Бешлей в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з заявою в якій просив розгляд справи провести у його відсутність.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що 27.01.2022 поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАВ №536602 від 27 січня 2022 року, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 27.01.2022 о 13 год. 10 хв. рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4.(в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4. ПДР України.

Відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Згідно з пунктом 8.4.(в) ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Разом з тим, пунктом 3.45 Розділу 33 «Дорожні знаки» закріплено, що дія знаків 3.1-3.8, 3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що ОСОБА_1 виконуючи свої посадові обов`язки з перевезення вантажу у ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, направлявся до пункту навантаження розташованого за адресою: м. Ладижин, вул. Наконечного 173, про що свідчить товарно-транспортна накладна №41 від 27.01.2022, а тому дія знаку 3.3 не поширювалася на вказаний транспортний засіб під керуванням позивача, оскільки ним здійснювалося обслуговування Відокремленого підрозділу «Ладижинска ТЕС» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», розташованого саме по вул. Наконечного у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

На підтвердження вказаних обставин позивачем було надано:

- Наказ №10 «Про прийом працівника на роботу» ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» від 14.09.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 з 15.09.2021 прийнятий на роботу на посаду водія за основним місцем роботи, з окладом згідно штатного розкладу.

- Товарно-транспортна накладна №41 від 27.01.2022, згідно якої водій вантажного автомобіля DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» ОСОБА_1 , мав здійснити завантаження автомобіля на Відокремленому підрозділі «Ладижинска ТЕС» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», який розташований саме по вул. Наконечного, 173 у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області.

Однак, працівник поліції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він виконує свої посадові обов`язки з перевезення вантажу у ТОВ «БУД-ЛОГІСТ» керуючи вантажним автомобілем DAF ТЕ105ХF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин, направлявся до пункту навантаження розташованого за адресою: м. Ладижин, вул. Наконечного 173, що не заборонено ПДР України.

Положеннями частини першої статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 свідомо та навмисно порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» без поважних на те причин матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у м. Вінниці, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

При цьому, обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАВ №536602 від 27 січня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача необхідно стягнути, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 496,20 грн.

Що стосується стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., то дані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, враховуючи те, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених ним судових витрат в розмірі 5000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу на підтвердження понесення таких витрат, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії БАВ №536602 від 27 січня 2022 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глушком В.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. двадцять коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місце роботи: 21050, м. Вінниця, вул. Тетральна, 10.

Суддя: