Справа № 600/6686/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6686/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням нової редакції позову, позивач просить суд винести рішення, яким: визнати протиправними дії Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» у відмові ОСОБА_1 у наданні довгострокових, короткострокових побачень, наданні доступу до користування планшетом, мережею Інтернет, здійсненням дзвінків з мобільного телефону, що передбачені наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. №1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України»; зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" надавати ОСОБА_1 довгострокові та короткострокові побачення, право на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку без обмеження їх кількості під контролем персоналу СІЗО, а також користуватися мережею Інтернет та планшетом, що передбачені наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. № 1769/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України».

Позивач зазначає, що після прибуття до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» адміністрацією закладу йому повідомлено, що останній перебуває у статусі «ув`язненого», а не «засудженого» і на підставі вказаного, у позивача відібрали всі його речі, які дозволені засудженому, позбавили можливості на довгострокові та короткострокові побачення, також позбавлено права користуватися планшетом, мережею Інтернет, здійснення дзвінків по мобільному телефоні.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався із заявами до начальника ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» щодо надання довготривалого побачення із мамою та татом, щодо надання відповіді із приводу того, чому адміністрація СІЗО відмовилась визнавати його правовий статус засудженого, а також щодо надання інформації з приводу відмови позивачу в праві користуватися планшетом, здійснювати дзвінки з мобільного телефону та користуватися мережею Інтернет.

На свої заяви від ДУ «Чернівецьким слідчим ізолятором» позивач отримував відповіді № 4/4453 від 18.10.2021 р. та № 7/Б-4485 від 21.10.2021 р., в яких відмовлено у дозволі на тривале побачення з рідними, з підстав того, що короткострокові побачення ув`язненим надаються з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження. Тривалі побачення ув`язненим не надаються. У відповіді № 7/4540-Б від 26.10.2021 р. відмовлено у наданні дозволу на телефонні розмови та користування планшетом та мережею Інтернет у зв`язку із тим, що ув`язнені не мають права на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку, а також користуватися мережею Інтернет.

Позивач вважає, що протиправні дії ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» полягають у порушенні прав засудженого, у тому числі права на довгострокові (короткострокові) побачення, користування мережею Інтернет та планшетом і здійснювати дзвінки з мобільного телефону. Також зазначає, що оскільки вирок Шевченківського районного суду від 12.10.2018 р. набрав законної сили, а тому ОСОБА_1 (позивач) є засудженим до довічного позбавлення волі і має гарантоване державою право користуватись всіма правами засудженого. Позивач вважає, що відповіді відповідача є необґрунтовані та не відповідають нормам чинного законодавства.

У відзиві відповідач повідомляє, що не визнає позовні вимоги і просить відмовити у їх задоволенні у зв`язку з їх безпідставністю. Відповідач повідомляє, що ОСОБА_1 прибув до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» 14 жовтня 2021 року як ув`язнений для участі у розгляді справи № 727/7941/18 в Чернівецькому апеляційному суді, де він перебував у статусі обвинуваченого.

Правовими підставами етапування позивача до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» слугувало те, що постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.09.2021 року у вказаній вище справі №727/7941/18 ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 грудня 2020 року було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. У відповідності до відповіді на лист щодо роз`яснення в якому статусі перебуває в ДУ Чернівецький слідчий ізолятор рахується в статусі обвинуваченого (підсудного) за Чернівецьким апеляційним судом №727/7941 /18/5919/2021 /11 -кп/822/395/21.

Станом на день звернень позивача до керівництва установи слідчого ізолятора про надання йому довгострокових побачень, користування засобами мобільного зв`язку з можливістю доступу до мережі Інтернет справа №727/7941/18 розглянута не була, а тому він продовжував перебувати у вказаній установі в статусі ув`язненого.

Враховуючи повідомлені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рух справи

Ухвалою суду від 06.12.2021 року адміністративний позов залишено без руху. У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 16.12.2021 року відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 - позивача за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці № 727/8838/15-к засуджено до покарання: за п. 6, 12, 13 частинами 2 статті 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за частиною 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, крім житла; за частиною 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 1 ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. (а. с. 4-17).

Постановою Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду від 15.06.2021 року вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17.01.2019 року залишено без змін.

Першотравневим районним судом м. Чернівці 26.12.2019 р. по справі № 727/7941/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді довічного позбавлення волі. (а.с. 18-22).

16.09.2021 року Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України, ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2020 р. по справі № 727/7941/18, щодо ОСОБА_1 скасувала і було призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 20.10.2021 р. Чернівецький апеляційний суд виніс ухвалу про відкриття апеляційного провадження. (а.с. 23-29).

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20.10.2021 р. відкрито апеляційне провадження з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Туз С.І на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.12.2019 р. по справі № 727/7941/18 . (а.с. 30).

13.10.2021 р. позивача було доставлено плановою залізничною вартою із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» в Державну установу «Чернівецький слідчий ізолятор».

Позивач 18.10.2021 р., 24.10.2021 р. та 26.10.2021 р. звертався до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» з заявами з питання надання тривалих побачень із рідними, користуватися планшетом, здійснювати дзвінки з мобільного телефону та користуватися мережею Інтернет.

У відповідях ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» № 4/4453 від 18.10.2021 р., №7/Б-4485 від 21.10.2021 року позивача повідомлено, що дозволи на тривале побачення з рідними згідно глави 1 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, короткострокові побачення ув`язненим надаються з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження. Тривалі побачення ув`язненим не надаються. (а.с. 34, 35).

У відповіді ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» № 7/4540-Б від 26.10.2021 р. щодо відмови у наданні телефонних розмов, користування планшетом та мережею Інтернет повідомлено, що згідно глави 4 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, ув`язненні не мають права на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку, а також користуватися мережею Інтернет. (а.с. 36).

Мотивувальна частина рішення

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

У відповідності до ч. 9 ст. 539 Кримінально процесуального кодексу України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства. Пунктом 13-1 ч.1 ст. 537 Кримінально процесуального кодексу України перелічено питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед яких зокрема, про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення", частини третьої статті 18 КВК України та з метою удосконалення норм, що регламентують порядок й умови перебування осіб, які тримаються під вартою, а також окремих категорій засуджених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, наказом Міністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5 затверджено Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Правила).

Згідно п. 1 Правил, ці Правила, розроблені відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, Кримінально-виконавчого кодексу України, Закону України «Про попереднє ув`язнення», регулюють порядок й умови перебування у слідчих ізоляторах осіб, які тримаються під вартою, та окремих категорій засуджених.

Відповідно до ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, - виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

У свою чергу відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. № 1769/5 "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України" «ув`язнені» - це особи, які тримаються під вартою відповідно до вмотивованого рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесеного відповідно до Кримінального кодексу України та КПК, та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом; особи, щодо яких вироком суду передбачено тримання під вартою до набрання ним законної сили.

12 жовтня 2018 року за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці № 727/8838/15-к ОСОБА_1 засуджено до покарання: за п. 6, 12, 13 частинами 2 статті 115 Кримінального кодексу України - у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла; за частиною 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, крім житла; за частиною 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років. Зазначений вирок після його перегляду судами апеляційної та касаційної інстанції залишено без змін.

Водночас 26 грудня 2019 року Першотравневим районним судом м. Чернівці по справі № 727/7941/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді довічного позбавлення волі. Постановою Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду від 15.06.2021 року вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.10.2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17.01.2019 року залишено без змін.

Однак, 16.09.2021 року Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України, ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2020 року по справі 727/7941/18 щодо ОСОБА_1 скасувала і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. (а.с. 23-29).

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20.10.2021 року відкрито апеляційне провадження з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_1 та його захисника Туз С.І на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.12.2019 року. (а.с. 30).

13.10.2021 року позивача було доставлено плановою залізничною вартою із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» в Державну установу «Чернівецький слідчий ізолятор».

Відповідно до ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, щодо якого обвинувальний вирок суду набрав законної сили.

Правовий статус ув`язнених регулюється Законом України «Про попереднє ув`язнення». Так, у відповідності до ст. 1 даного Закону попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Статтею 9 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачені права осіб, взятих під варту, проте, право на «використання комп`ютерних пристроїв, спілкування за допомогою мобільного телефону та доступ до мережі Інтернет» відсутнє.

Статтею 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» відображено порядок надання побачень особам, взятим під варту. Так, побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

Судом встановлено, що ухвала Чернівецького апеляційного суду від 21.12.2020 року по справі № 727/7941/18 щодо ОСОБА_1 перебуває на перегляді у суді апеляційної інстанції, до Слідчого ізолятора позивача переведено саме з цих підстав, тому на нього розповсюджується Закон України "Про попереднє ув`язнення" побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, з урахуванням наведеного, адміністрацією правомірно роз`яснено позивачу його право.

Проте, зазначене питання з яким звертався позивач віднесено до компетенції слідчого або суду, а не адміністрації СІЗО, тому відповідач правомірно відмовив позивачу і роз`яснив, який орган уповноважений на його вирішення.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідачем доведено правомірність дій, у зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відповідачем не понесено таких витрат, а тому судом не вирішується питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (пл. Соборна, 6, Чернівецький слідчий ізолятор, м. Чернівці, 58002) ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач - Державна установа "Чернівецький слідчий ізолятор" (площа Соборна, 6, м. Чернівці, 58002) ().

Суддя Т.М. Брезіна