Справа № 380/3382/21
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/3382/21 пров. № ЗВ/857/2/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого суддіБольшакової О. О.
суддівЗатолочного В. С.
Качмара В. Я.
з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій щодо обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язання здійснити з 04.02.2020 перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язання протягом 10 робочих днів з дня набрання рішення законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням, вважаючи таке ухваленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасовано та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 04.02.2020 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн. 00 коп.

06.01.2022 на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили; накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідального за виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021, штрафу у сумі 99240,00 грн., з яких 49 620,00 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 та 49620,00 грн. стягнути до Державного бюджету України. В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України Львівській області станом на день подання заяви про встановлення судового контролю постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021, яке набрало законної сили 19.08.2021 у повному обсязі не виконано, а саме: відповідач не здійснив з 04.02.2020 по 05.10.2021 перерахунок та виплату йому заборгованості по пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд клопотання про встановлення контролю за виконанням судового рішення без його участі.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про встановлення контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу.

Встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 04.02.2020 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат. Судове рішення набрало законної сили 19.08.2021.

Із змісту поданої позивачем заяви слідує, що позивач просить в порядку ст. 382 КАС України встановити судовий контроль і строк подання звіту про виконання в повному обсязі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №817/1219/18 та накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, що забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 та ухвалах від 10.12.2018 в справі №807/2358/15, від 17.10.2019 в справі №826/12592/14.

Крім того, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі № 380/3382/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивачу з 04.02.2020 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

З 01.10.2021 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 19 418,40 грн. та виплачується щомісячно, що підтверджено розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Доплата на виконання судового рішення за період з 04.02.2020 по 30.09.2020 становить 41 103,68 грн., що підтверджено розрахунком Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.10.2021 № 1300-5308-8/92732 ОСОБА_1 повідомлено, що вказана сума буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно із статтею 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 23, п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Згідно пункту 10 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює повноваження визначені Конституцією.

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України є частиною бюджетного законодавства.

Повноваження Пенсійного фонду України як виконавця бюджетних програм визначається ст. 23 цього Кодексу, а саме будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про .Державний бюджет України.

Згідно положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з дією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління немає.

Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутня протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у відносинах, які стосуються невиплати нарахованої суми пенсії позивачу. Органи Пенсійного фонду України діють в межах наданих повноважень та чинних нормативно-правових актів з питань пенсійного забезпечення.

При цьому встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем є правом, а не закріпленим обов`язком суду, під час прийняття рішення у справі.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2020р. у справі № 640/10843/19.

При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутня протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області або його дії, спрямовані на ухилення віл виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подане клопотання про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволенню не підлягає, оскільки відсутні достатні правові підстави для встановлення судового контролю у даній адміністративній справі шляхом подання звіту про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

Також правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в порядку процесуального примусу та винесення окремої ухвали в адміністративній справі №380/3382/21 є відсутніми.

Керуючись ст.ст. 321, 325, 328, 382, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення та накладення штрафу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 01.03.2022.