Справа № 560/2861/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2861/20
РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області , Державної судової адміністрації України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування у сумі 47320 грн;

- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті з 18 квітня 2020 року;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

- зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 (залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021) позов задоволено.

Ухвалою суду від 20.08.2020 зобов`язано територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення суду від 20 серпня 2020 року у справі №560/2861/20 у тридцятиденний строк після набрання рішенням законної сили.

Постановою Верховного Суду від 25.11.2021 скасовано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2021 року в справі №560/2861/20 у частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 на підставі частин другої, третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з утриманням із цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їхній виплаті з 18 квітня 2020 року, і в цій частині позовних вимог справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 14.12.2021 прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.01.2022 залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача Державну судову адміністрацію України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працює на посаді голови Новоушицького районного суду Хмельницької області, однак суддівську винагороду за спірний період йому нараховано та виплачено на підставі ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", а не ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що призвело до зменшення її розміру і, відповідно, порушення його прав та гарантій.

Державна судова адміністрація України подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог Закону України "Про державний бюджет" в межах річної суми видатків. В період з 18.04.2020 по 28.08.2020 (під час дії статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"), здійснювалося нарахування та виплата суддівської винагороди відповідно до її вимог. Зазначає, що Рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020 на спірні правовідносини з 18.04.2020 по 28.08.2020 не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до прийняття такого рішення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч.1, 9 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді, голови Новоушицького районного суду (укази Президента України "Про призначення суддів" від 23 серпня 2012 року № 484/2012 та від 17 вересня 2019 року №698/2019, наказ Новоушицького районного суду Хмельницької області про призначення ОСОБА_1 від 4 жовтня 2012 року № 103, наказ Новоушицького районного суду Хмельницької області про обрання ОСОБА_1 на посаду голови Новоушицького районного суду від 30 вересня 2019 року № 45/04-06).

За період з 01 квітня 2020 року по 31 травня 2020 року суддівську винагороду позивачу нараховано та виплачено не відповідно до положень ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а в обмеженому розмірі згідно зі ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року.

Вказані обставини підтверджуються розрахунковими листами за квітень, травень 2020 року, та не заперечується відповідачем.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з частиною першою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 135 цього Закону визначено, що винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків (частина дев`ята статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що законодавець для виключення можливості зміни та обмеження суддівської винагороди визначив розмір суддівської винагороди Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів", що унеможливлює вплив на судову владу через інші законодавчі акти.

З 12 березня 2020 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на території України встановлено карантин.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", зміни до якого набрали чинності 18 квітня 2020 року, доповнено статтею 29, якою установлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки.

Зазначене обмеження не застосовується при нарахуванні заробітної плати, грошового забезпечення особам із числа осіб, зазначених у частині першій цієї статті, які безпосередньо задіяні у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС). Перелік відповідних посад встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті).

Отже, з 18 квітня 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, встановлювалося нарахування заробітної плати, грошового забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року.

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2020 року у справі № 340/1916/20 висловив правову позицію з приводу застосування положень статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виплаті суддівської винагороди у період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року, усуваючи таким чином правову колізію, яка виникла у зв`язку із набранням чинності положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", яким цей Закон доповнено статтею 29.

Зокрема, вказаною постановою врегульовано питання який нормативно-правовий акт підлягає застосуванню при визначенні розміру суддівської винагороди, а саме зазначив, що розмір суддівської винагороди визначено статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який, з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання, є законом про судоустрій у значенні частини другої статті 130 Конституції України.

Зміни до цього Закону в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період з квітня по травень 2020 року не вносилися, тож законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 cерпня 2020 року №10-/2020 у справі № 1-14/2020(230/20) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частин першої, третьої статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ зі змінами; абзацу дев`ятого пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ.

Для правовідносин у сфері організації судової влади щодо забезпечення суддівської винагороди Закон України "Про судоустрій і статус суддів" є спеціальним, а отже, його норми мають пріоритет над іншими нормативно-правовими актами.

При цьому норми Конституції України є нормами прямої дії, тому при вирішенні спору суд може застосовувати їх безпосередньо у тих випадках, коли закон чи інший нормативно-правовий акт їм суперечить (частина четверта статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України).

Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" має іншу сферу регулювання. Вимоги щодо його змісту містяться у частині другій статті 95 Конституції України та деталізовані у Бюджетному кодексі України.

Цей закон не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 340/1916/20.

Конституційний Суд України у своїх висновках, викладених у рішеннях від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 та від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018, вказував на те, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування судів; встановлена система гарантій незалежності суддів не є їхнім особистим привілеєм; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; суддівська винагорода є гарантією незалежності судді та невід`ємною складовою його статусу; зменшення органом законодавчої влади розміру посадового окладу судді призводить до зменшення розміру суддівської винагороди, що, у свою чергу, є посяганням на гарантію незалежності судді у вигляді матеріального забезпечення та передумовою впливу як на суддю, так і на судову владу в цілому.

Отже, питання обрахунку та розміру суддівської винагороди регламентовано виключно статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що в свою чергу виключає можливість до правовідносин стосовно суддівської винагороди застосовувати інші Закони.

З 18 квітня 2020 року суддівську винагороду позивачу нараховано та виплачено не відповідно до положень статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а в обмеженому розмірі згідно зі статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020.

Вказані обставини підтверджуються розрахунковими листами за квітень, травень 2020 року.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з 18 квітня 2020 року із застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-ІХ, є протиправними.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Державна судова адміністрація України здійснює функцію головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до статті 149 цього Закону суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Зважаючи на наведені положення статей 148, 149 Закону № 1402-VIII у їх співставленні з положеннями частин першої, другої, п`ятої статті 22, частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України, а Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які Державна судова адміністрація України затвердила у його кошторисі (на 2020 рік).

Згадане правове регулювання у поєднанні з тим, що виплата суддівської винагороди в межах видатків державного бюджету (на ці потреби), дає підстави вважати, що застосування обмежень, передбачених статтею 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ) при виплаті позивачу суддівської винагороди, могло бути обумовлено, окрім іншого, меншим обсягом бюджетних асигнувань Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на оплату праці суддівського корпусу Новоушицького районного суду Хмельницької області (протягом спірного періоду), що, своєю чергою, передбачає безпосередню участь Державної судової адміністрації України у цьому процесі (мається на увазі виділення територіальному управлінню бюджетних коштів на виплату суддівської винагороди).

Причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду).

Разом з тим, суд зауважує, що не можна виключати існування обставин, за яких Державна судова адміністрація України виділила достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону №1402-VIII (затвердивши відповідний кошторис), але натомість територіальне управління розпорядилося цими коштами з урахуванням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ).

За таких умов є підстави стверджувати, що невиплата суддівської винагороди в повному обсязі, і як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій / рішень саме територіального управління, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися / пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

Так, у відзиві, який надала Державна судова адміністрація України щодо обсягу асигнувань, які надані Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на фінансове забезпечення, вказано що передбаченні кошторисом на 2020 рік територіальному управлінню за КПКВК 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" за КЕКВ 2111 "Заробітна плата" у сумі 183920,8 тис грн, відкриті у повному обсязі.

Будь-яких доказів зменшення обсягу асигнувань Державною судовою адміністрацією України Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області після набрання чинності Законом № 553-ІХ, - сторонами не представлено, а судом не здобуто.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, після набрання чинності Законом № 553-ІХ, було належним чином забезпечене достатнім обсягом асигнувань за кодом економічної класифікації видатків 2111 "Заробітна плата", однак розпорядився цими коштами з урахуванням обмежень, які встановлені статтею 29 Закону № 294-ІХ (зі змінами, внесеними Законом № 553-ІХ), що свідчить про те, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, і, як наслідок, виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій / рішень Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області.

Оскільки, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, нараховує і виплачує суддівську винагороду суддям Новоушицького районного суду Хмельницької області, його слід зобов`язати провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті з 18 квітня 2020 року без застосування обмеження встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-ІХ.

Разом з тим, пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання це рішення суду в частині виплати суддівської винагороди позивачу у межах суми за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з 18 квітня 2020 року із застосування обмеження встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-ІХ.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 (за винятком днів відпустки та лікарняних) на підставі частини другої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті з 18 квітня 2020 року без застосування обмеження встановленого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-ІХ.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 березня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 26293548) Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, Київ,01601 , код ЄДРПОУ - 26255795)
Третя особа:Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області (вул. Свободи, 70, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 37971775)

Головуючий суддя П.М. Майстер