Справа № 340/5812/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2022 року м. Дніпросправа № 340/5812/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 р. (суддя Жук Р.В.) в справі № 340/5812/20 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі університет) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми в розмірі 33 827,03 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 р. позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба суму у розмірі 33 827,03 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав його необґрунтованості, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову про стягнення на користь позивача відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, по продовольчому забезпеченню в сумі 4 377,60 грн., по речовому забезпеченню в сумі 5 922,96 грн., всього 10 300,56 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Вказує, що суд першої інстанції при задоволенні позову в повному обсязі не врахував його право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учасника бойових дій, зокрема, по оплаті комунальних послуг, витрат на медичне забезпечення, як й не врахував, що у розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» грошове забезпечення не є витратами на навчання, а належить до видатків у сфері соціального забезпечення військовослужбовців.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 22.09.2020 року по 20.11.2020 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) укладений з відповідачем 22.09.2020 року.

19 листопада 2020 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем, достроково розірваний та відповідач виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 19.11.2020 №269.

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував кошти на його утримання за період навчання у вищому навчальному закладі, за позивачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Харківському національному університету Повітряних сил ім. Івана Кожедуба, у сумі 33 827,03 грн.

Врахувавши, що курсанти, які навчаються у Харківському національному університеті Повітряних сил ім. Івана Кожедуба, перебувають на повному державному забезпечені, кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними), а відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, зазначену вище суму коштів не відшкодував, тому дійшов висновку, що ці обставини є підставою для задоволення позову повністю.

Суд визнає приведений висновок частково обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 , яке видане 09.06.2020 р.

22.09.2020 р. між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, за умовами якого відповідач, зокрема, взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 19.11.2020 р. № 269 сержанта ОСОБА_1 відраховано з 20.11.2020 р. від подальшого навчання в університеті у зв`язку з розірванням контракту через систематичне невиконанням умов контракту; утримано суму у розмірі 33 827,03 грн. за період навчання в університеті.

Фактичні витрати, пов`язані з утриманням, становлять 33 827,03 грн. і складаються з витрат по грошовому забезпеченню 22 253,91 грн., по продовольчому забезпеченню 4 377,60 грн., по речовому забезпеченню 5 922,96 грн., по медичному забезпеченню - 213,66 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв 1 058,90 грн.

Відповідача під підпис ознайомлено із зазначеним розрахунком. Відповідач зобов`язався добровільно відшкодувати витрати на утримання в університеті не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону № 2232-ХІІ одним із видів військової служби - є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

За приписами частини десятої статті 25 Закону № 2232-ХІІ курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. №964 (далі - Порядок №964), пунктом 7 якого визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

За змістом пунктів 3,4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Враховуючи, що відповідач достроково припинив навчання в Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, то в силу частини десятої статті 25 Закону № 2232-ХІІ та Порядку №419 він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Разом з тим, судом першої інстанції при вирішенні цієї справи не враховано статусу позивача як учасника бойових дій та, відповідно, наявність у позивача права на пільги.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. № 3551-XII (далі Закон № 3551-ХІІ).

Пунктами 1, 4-6 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ встановлено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: безплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів; 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання; 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 3551-ХІІ пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Враховуючи, що позивач має статус учасника бойових дій, суд доходить до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії під час навчання в Національній академії сухопутних військ з врахуванням пільг, передбачених приведеними нормами Закону № 3551-ХІІ.

Позивачем здійснено розрахунок вартості комунальних послуг і споживання енергоносіїв на суму 1 058,90 грн. без врахування права позивача на пільги відповідно до Закону № 3551-ХІІ.

Відтак, з суми витрат по утриманню відповідача в університеті підлягає виключенню 75% розрахованої позивачем суми вартості комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв, тобто до стягнення належить вартість комунальних послуг і енергоносіїв в розмірі 264,73 грн.

Стосовно питання стягнення витрат по медичному забезпеченню в сумі 213,66 грн. суд звертає увагу на таке.

Виходячи з розрахунку витрат по медичному забезпеченню, сума в розмірі 213,66 грн. складається виключно з витрат на проходження ВЛК, а позивач як учасник бойових дій у розумінні статті 12 Закону № 3551-ХІІ не має права на безоплатне проходження ВЛК, тому сума витрат по медичному забезпеченню в розмірі 213,66 грн. має бути стягнута з відповідача на користь університету.

Також суд визнає необґрунтованими посилання відповідача на неправомірність стягнення з нього витрат з грошового забезпечення з тих підстав, що частиною десятою статті 25 Закону № 2232-ХІІ та пунктом 3 Порядку № 964 передбачено відшкодування курсантами фактичних витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, зазначені норми неконституційними не визнавалися, тому мають застосовуватися до спірних правовідносин.

Оскільки контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з відповідачем розірвано через систематичне невиконання умов такого контракту, відповідач відрахований з 20.11.2020 р. від подальшого навчання в університеті у зв`язку з розірванням контракту через систематичне невиконанням умов контракту, а відповідачем добровільно не виконано зобов`язання та не відшкодовано університету витрати на навчання в розмірі 33 032,85 грн., наявні підстави, визначені Законом № 2232-ХІІ, для стягнення з відповідача суми фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у закладі вищої освіти, у зазначеному розмірі, тому позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, в частині права відповідача на пільги як учасника бойових дій з оплати комунальних послуг, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків встановлених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 р. в справі № 340/5812/20 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2021 р. в справі № 340/5812/20 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, скасувати.

Ухвалити в справі № 340/5812/20 нове рішення.

Позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 33 032 (тридцять три тисячі тридцять дві) грн. 85 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09.03.2022 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 09.03.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко