Справа № 340/9163/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/9163/21

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Кетрисанівська сільська рада (27247, Кіровоградська область, Бобринецький район, село Кетрисанівка, )

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що рішенням Буховецької сільської ради №217-19 від 25.02.2019 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території цієї сільської ради. Виготовлений проект землеустрою був поданий позивачкою на затвердження до Кетрисанівської сільської ради, яка стала правонаступником Буховецької сільської ради. Однак, рішенням Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року позивачці відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0525 з посиланням на те, що Кетрисанівська сільська рада не набула права власності на вказану земельну ділянку. Позивачка не погоджується з таким рішенням та зазначає, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №716-р від 12.06.2020 року повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, стосовно якої розроблено проект, перейшли до відповідача. Позивачка стверджує, що у спірних правовідносинах Кетрисанівська сільська рада повинна була затвердити цей проект, з огляду на те, що він був погоджений у встановленому порядку позитивним висновком експерта землевпорядної експертизи. З цих підстав позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року;

- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ - 01.03) за адресою: Кетрисанівська сільська рада, Кропивницький район, Кіровоградська область, кадастровий номер :02:000:0525, складений ФОП ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 22.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що у зв`язку зі створенням громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради згідно з рішенням Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року, зі змінами, внесеними рішенням №1866 від 31.08.2021 року, обрана позивачкою земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0525 включена до переліку земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється. Наразі передача цієї земельної ділянки у власність позивачці для ведення особистого селянського господарства неможлива, оскільки вона має інше цільове призначення - землі загального користування (вид користування - громадські пасовища). З цих підстав представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивачка правом подачі відповіді на відзив не скористалася.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у 2019 році звернулася до Буховецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Рішенням Буховецької сільської ради №217-19 від 25.02.2019 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передач) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 " позивачці надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) орієнтовною площею 2 га, з них 2 га - під пасовищами, для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебувають в запасі та знаходяться на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, за межами населеного пункту. (а.с. 9зв.)

За замовленням позивачки сертифікований інженер-землевпорядник ФОП ОСОБА_2 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 у власність загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ-01.03) за адресою: Буховецька сільська рада, Бобринецький район, Кіровоградська область. (а.с. 9 - 28)

Розроблений проект землеустрою за принципом екстериторіальності був погоджений експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, про що складено висновок №5307/82-21 від 19.04.2021 року. (а.с. 27зв. - 28)

За цим проектом землеустрою була сформована земельна ділянка, яка 26.04.2021 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :02:000:0525 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства (а.с. 6 - 8)

У квітні 2021 року позивачка подала проект землеустрою на затвердження до Кетрисанівської сільської ради разом із заявою від 28.04.2021 року. (а.с. 43)

За наслідками розгляду цього питання на пленарному засіданні Кетрисанівської сільської ради прийнято рішення №1420 від 24.06.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ", яким позивачці відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:0525) у власність (шляхом безоплатної передачі) загальною площею 2 га, з них: 2 га - пасовища, для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03), що знаходиться за адресою: Буховецька сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, у зв`язку з тим, що відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав і на даний час Кетрисанівська сільська рада не набула права власності на цю земельну ділянку. (а.с. 29 - 29зв.)

Не погодившись з цим рішенням, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України)

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України (у редакції, чинній на момент надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. (частина 8 статті 118 ЗК України)

З 27.05.2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-IX від 28.04.2021 року (надалі Закон №1423-IX від 28.04.2021 року).

Цим Законом частину 7 статті 118 Земельного кодексу України викладено у такій редакції:

"7. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин".

Законом №1423-IX від 28.04.2021 року частину 8 статті 118 ЗК України виключено.

Частиною 9 статті 118 ЗК України (у редакції Закону №1423-IX від 28.04.2021 року) передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частинами 10, 11 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Законом №1423-IX від 28.04.2021 року статтю 186 ЗК України ("Погодження і затвердження документації із землеустрою") викладено у новій редакції, а статтю 186-1 ЗК України ("Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок") - виключено.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 ЗК України (у редакції Закону №1423-IX від 28.04.2021 року) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною 8 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

За правилами абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції Закону №1423-IX від 28.04.2021 року) рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Статтею 20 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель; б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути); ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою; д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель; е) розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.

Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Суд установив, що позивачка у 2019 році, бажаючи отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку комунальної власності на території Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, звернулася із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою до Буховецької сільської ради - органу місцевого самоврядування, який на той час був розпорядником земель комунальної власності, належних цій територіальній громаді.

За наслідками розгляду заяви позивачки Буховецька сільська рада не встановила невідповідності місця розташування обраної земельної ділянки, розташованої в її адміністративних межах, вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, та надала відповідний дозвіл, про що прийняла рішення №217-19 від 25.02.2019 року.

Розроблений на підставі цього рішення на замовляння позивачки проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, якій в процесі формування присвоєно кадастровий номер :02:000:0525, позивачка подала на затвердження до Кетрисанівської сільської ради.

Оскаржуваним рішенням Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з посиланням не те, що відповідно до статей 125, 126 ЗК України Кетрисанівська сільська рада не набула права власності на вказану земельну ділянку.

Перевіряючи правомірність таких мотивів, наведених у спірному рішенні, суд виходив з того, що згідно зі статтею 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Згідно з частиною 4 статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:

а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо);

б) землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту;

в) землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом;

г) землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом;

ґ) землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом;

д) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування;

е) земельні ділянки, штучно створені в межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, що перебувають у прибережній захисній смузі водних об`єктів, або на земельних ділянках дна водних об`єктів;

є) землі під об`єктами інженерної інфраструктури міжгосподарських меліоративних систем, які перебувають у комунальній власності;

Частиною 5 статті 83 ЗК України передбачено, що територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Статтею 12 ЗК України установлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 125 ЗК України ("Виникнення права на земельну ділянку") право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України ("Оформлення речових прав на земельну ділянку") передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд установив, що у процесі децентралізації влади та реформи місцевого самоврядування, у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України, Буховецька сільська рада, яка надала позивачці дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як орган місцевого самоврядування, припинила свої повноваження.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України №716-р від 12.06.2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Кіровоградської області" на території Кіровоградської області затверджено 49 громад, зокрема Кетрисанівську сільську територіальну громаду, до складу території якої увійшла територія Буховецької територіальної громади Бобринецького району Кіровоградської області.

Підпунктом 11 пункту 1 постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" постановлено утворити у Кіровоградській області, зокрема, Кропивницький район, до складу якого увійшла територія Кетрисанівської сільської територіальної громади, а підпунктом 11 пункту 3 цієї постанови постановлено ліквідувати у Кіровоградській області зокрема Бобринецький район.

Законом України №1009-IX від 17.11.2020 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" внесено зміни до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема, доповнено розділ V "Прикінцеві та перехідні положення" пунктами 6-1 та 6-2.

Відповідно до пункту 6-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень:

1) у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

4) сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту;

9) юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

13) після закінчення повноважень рад, що припиняються, їхніх виконавчих комітетів, сільського голови, який одноособово виконував функції виконавчого органу сільської ради, що припиняється, видані ними нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії зберігають чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб.

14) новообрана рада, її виконавчий комітет можуть вносити зміни, визнавати такими, що втратили чинність, або скасовувати акти відповідних органів місцевого самоврядування, правонаступниками яких вони є, та їх посадових осіб.

Суд установив, що перша сесія новообраної Кетрисанівської сільської ради відбулася 10.11.2020 року, на якій прийняті рішення №1 від 10.11.2020 року "Про визнання повноважень депутатів Кетрисанівської сільської ради восьмого скликання" та рішення №4 від 10.11.2020 року "Про реорганізацію сільських рад Бобринецького району шляхом приєднання до Кетрисанівської сільської ради", яким Буховецьку сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Кетрисанівської сільської ради.

Отже новосформована Кетрисанівська сільська територіальна громада стала правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої Буховецької територіальної громади, у тому числі земельних ділянок, розташованих на її території. Новообрана Кетрисанівська сільська рада стала правонаступником прав та обов`язків Буховецької сільської ради та на час прийняття спірного рішення №1420 від 24.06.2021 року вже набула повноваження розпоряджатися землями комунальної власності територіальної громади, у тому числі приймати рішення про передачу таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтями 116, 118 ЗК України, за нормами, установленими статтею 121 ЗК України.

Тож мотиви, з яких відповідач відмовив позивачці у затвердженні поданого ним проекту землеустрою, наведені у спірному рішенні, є незаконними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечуючи проти позову, відповідач надав суду такі докази:

- рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради", яким вирішено: 1) створити громадські пасовища на території Кетрисанівської громади; 2) затвердити положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 3) надати дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5 660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ - 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 4) доручити голові Кетрисанівської сільської ради ОСОБА_3 вжити заходів щодо виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом замовлення їх у суб`єктів, які мають право на виконання даного виду робіт; 6) розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства; (а.с. 52 - 53)

- договір №220 від 22.07.2021 року на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміни цільового призначення земельних ділянок, укладений між Кетрисанівською сільською радою та ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою"; (а.с. 54 - 58)

- рішення Кетрисанівської сільської ради №1866 від 31.08.2021 року "Про внесення змін до рішення сесії Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 26.02.2021 року №156 "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради", додаток до якого містить перелік земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, до якого включено земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0525; (а.с. 59 - 61)

- інформацію з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0525, цільове призначення: 18.00. Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування); вид використання - для створення громадських пасовищ. (а.с. 62 - 63)

Відповідно до статті 19 ЗК України ("Категорії земель") землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Частиною 1 статті 22 ЗК України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з частиною 2 статті 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до частини 2 статті 34 ЗК України ("Землі для сінокосіння і випасання худоби") органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Відповідач не надав до суду належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви ОСОБА_1 від 28.04.2021 року рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року було реалізовано та відповідна документацією із землеустрою була затверджена, а на земельній ділянці за кадастровим номером :02:000:0525, яка сформована за проектом землеустрою, розробленим на замовлення позивачки на підставі рішення Буховецької сільської ради №217-19 від 25.02.2019 року, у встановленому порядку було створено громадське пасовище для випасання худоби.

Доводи відповідача про невідповідність цільового призначення земельної ділянки :02:000:0525 суд відхиляє, оскільки такі обставини не були покладені в основу спірного рішення, а зміна цільового призначення земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру відбулося після прийняття цього рішення.

Тож оскільки відповідачем не доведено законність підстави для відмови у затвердженні поданого позивачкою проекту землеустрою, наведеної у рішенні Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року, тому суд прийшов до висновку, що вказане рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню, а позов у цій частині вимог слід задовольнити.

Вирішуючи похідну позовну вимогу про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці, суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За правилами частини 4 статті 245 КАС України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що оскільки у зв`язку з набранням чинності Законом №1423-IX від 28.04.2021 року процедура безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам за проектами землеустрою не передбачає погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Держгеокадастру, тому у спірних правовідносинах наявність позитивного висновку (погодження) експерта землевпорядної експертизи, на що вказує позивачка, не є безумовною підставою для затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування та не виключає його обов`язок при розгляді поданого на затвердження проекту землеустрою перевірити його положення на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. (частина 9 статті 118, частина 8 статті 186 ЗК України)

У матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем такої перевірки, як умови затвердження проекту землеустрою органом місцевого самоврядування розпорядником земель комунальної власності - та безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність, тому у задоволенні позову про зобов`язання відповідача прийняти таке рішення суд відмовляє.

Водночас, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивачки та можливість його захисту в обраний нею спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправним рішення Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року, належним способом захисту та відновлення прав позивачки у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути поданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. При повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.

Щодо клопотання позивачки про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України).

Відповідно до частин 1, 8 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

З огляду на з`ясовані у даній справі обставини та визначений судом спосіб захисту прав позивачки, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю під час ухвалення судового рішення.

Водночас суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду в зобов`язальній частині - не пізніше 14 днів з дня набрання ним законної сили.

Зважаючи на задоволення позову, здійснені позивачкою витрати на сплату нею судового збору у сумі 908 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1420 від 24.06.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду не пізніше 14 днів з дня набрання рішенням суду законної сили повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0525 та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кетрисанівської сільської ради.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш