Справа № 300/3669/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"03" березня 2022 р. справа № 300/3669/20
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву фермерського господарства «Яніс» в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративній справі за позовом фермерського господарства «Яніс» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом фермерського господарства «Яніс» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування рішень комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2020 за №1854325/32879060, №1854323/32879060, №1854324/32879060, №1854322/32879060, №1854321/32879060, а також зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №1 від 01.06.2020, №2 від 11.06.2020, №3 від 12.06.2020, №1 від 02.07.2020, №2 від 02.07.2020.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправними і скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.08.2020 за №1854325/32879060, №1854323/32879060, №1854324/32879060, №1854322/32879060, №1854321/32879060. Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені фермерським господарством «Яніс» накладні №1 від 01.06.2020, №2 від 11.06.2020, №3 від 12.06.2020, №1 від 02.07.2020, №2 від 02.07.2020. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь фермерського господарства «Яніс» (вул. І.Франка, 52, с. Белелуя, Снятинський район, Івано-Франківська обл., 78332, ) частину сплаченого судового збору в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ,04053, ) на користь фермерського господарства «Яніс» (вул. І.Франка, 52, с. Белелуя, Снятинський район, Івано-Франківська обл., 78332, ) частину сплаченого судового збору в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 залишено апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №300/3669/20 набрало законної сили 16.06.2021.

28.02.2022 фермерське господарство «Яніс» подало суду заяву в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого просить встановити контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 по справі №300/3669/20 шляхом зобов`язання Державної податкової служби України подати протягом 5 днів з дати прийняття судом ухвали звіт про виконання судового рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №300/3669/20.

В обґрунтування поданої заяви позивач відмітив, що боржником рішення суду не виконано в повному обсязі. Так, Державна податкова служба України податкові накладні №1 від 01.06.2020, №2 від 11.06.2020, №3 від 12.06.2020, №1 від 02.07.2020, №2 від 02.07.2020 не зареєструвала в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України не встановлено порядку розгляду заяви (клопотання) про встановлення судового контролю, а також враховуючи відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача в порядку письмового провадження.

Розглянувши дану заяву позивача та матеріали адміністративної справи, суд зазначається наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій.

Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

З аналізу норм частини другої статті 14, статей 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вбачається, що встановлення судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком. Завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»), а у разі невиконання судових рішень у добровільному порядку цим Законом урегульований порядок дій та заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011). Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 тощо зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав позивача.

Досліджуючи матеріали поданої заяви суд зазначає, що рішення про даній справі було прийнято 15.02.2021 та набрало законної сили 16.06.2021.

19.07.2021 на його виконання видано виконавчий лист №300/3669/20, зокрема щодо виконання судового рішення в частині зобов`язання Державну податкову службу України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені фермерським господарством «Яніс» накладні №1 від 01.06.2020, №2 від 11.06.2020, №3 від 12.06.2020, №1 від 02.07.2020, №2 від 02.07.2020.

25.11.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67587233 про примусове виконання виконавчого листа №300/3669/20, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 19.07.2021.

Постановою від 20.01.2022 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за невиконання рішення без поважних причин накладено на Державну податкову службу України штраф у розмірі 5 100,00 грн.

Постановою від 10.02.2022 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за невиконання без поважних причин рішення накладено на боржника Державну податкову службу України штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавче провадження №67587233 за заявою фермерського господарства «Яніс» не закінчене та триває, отже державним виконавцем здійснюються дії в рамках повноважень, наданих статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд вважає, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо невиконання рішення перевіряються відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак, станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Таким чином, станом на 03.03.2022 суду не надано достатніх доказів неможливості виконання судового рішення згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд відповідно до статті 382 КАС України не вбачає необхідності зобов`язувати відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки подібні процедури повинні реалізовуватися в межах виконавчого провадження державним виконавцем, в порядку статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд зазначає, що доказів прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження (тобто відсутності виконавчого провадження з приводу примусового виконання судового рішення) судом не встановлено.

Крім того, суд звертає, увагу, що стаття 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме наявність належних доказів невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241, 243, 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви фермерського господарства «Яніс» про встановлення судового контролю за виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом фермерського господарства «Яніс» (вул. І.Франка, 52, с. Белелуя, Снятинський район, Івано-Франківська обл., 78332, ) до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20,м. Івано-Франківськ, 76018, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ,04053, ) про визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала постановлена під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.