Справа № 420/20586/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Дубінєвича М.Г.,

сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , за посвідченням водія

від відповідача 1: Єрмаков А.В., за витягом,

від відповідача 2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) та Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 29 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) та Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у зменшенні розміру одноразової грошової допомоги всупереч визначеного частиною 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону від 09.06.2013 року, чинного на дату набуття ним права на гарантовану державою виплату 04.12.2013 року.

- Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та надати Міністерству оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги та визначення її розміру оновлену довідку про грошове забезпечення позивача за останньою посадою на момент набуття ним права на отримання гарантованої державою виплати 04.12.2013, з обов`язковим врахуванням розміру його щомісячного грошового забезпечення 4334, 70 грн.

- Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення позивачу як інваліду ІІ групи з 04.12.2013 внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби і захистом Батьківщини одноразової грошової допомоги та визначити її розмір (з урахуванням раніше проведеної виплати 23154, 30 грн.) на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 09.06.2013, чинній на момент виникнення права на гарантовану державою виплату (04.12.2013), не менше п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою, яку він займав на день звільнення з лав Збройних Сил України, з урахуванням щомісячного розміру його грошового забезпечення 4334, 70 грн.

- Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки після отримання від Міністерства оборони України належної суми грошових коштів для виплати одноразової грошової допомоги, перерахувати позивачу на його банківський рахунок.

Ухвалою суду від 03 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у період з 05.08.1976 по 27.11.2002 перебував на кадровій військовій служби у лавах Збройних Сил та наказом Міністерства оборони України 30.10.2002 № 615 позивача звільнено у запас за п. 67 пп. «б», та наказом начальника Одеського інституту Сухопутних військ від 18.11.2002 року № 245 виключено зі списків особового складу інституту і всіх видів забезпечення.

Позивач зазначив, що 04.12.2013 року його визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби і захистом Батьківщини, а отже з 04.12.2013 року позивач набув право на отримання гарантованої державою одноразової грошової допомоги у розмірі визначеному ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Також позивач зазначив, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року за ОСОБА_1 визнано право на призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 04.12.2013.

Позивачу здійснено нарахування одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, проте позивач не погоджується з проведеним розрахунком вказаної грошової допомоги.

Так, позивач вважає, що відповідачами безпідставно взято за основу для розрахунку одноразової грошової допомоги розмір грошового забезпечення полковника запасу ОСОБА_1 за останньою посадою саме на день його звільнення з лав Збройних Сил України 27.1.2002, яке складало 771, 81 грн., при тому, що законне право на виплату одноразової грошової допомоги позивач як інвалід ІІ групи набув лише 04.12.2013, та закони й нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Грошове забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України станом на 04.12.2013 року складало 4334, 70 грн., а отже відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір гарантованої державою одноразової грошової допомоги складав в сумі 260 082, 00 грн. (4334, 70 грн. *60 місяців). Проте за протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.03.2020 № 53 позивачу призначено одноразову грошову допомогу лише в розмірі 30 місячного грошового забезпечення, який складав 23 154, 30 грн. (771, 81 грн.*30 міс.).

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року клопотання представника відповідача Міністерства оборони України про продовження строку на подачу відзиву на позовну заяву задоволено, продовжено Міністерству оборони України строк на подачу відзиву на позовну заяву та приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву від Міністерства оборони України.

Відповідно до відзиву на позовну заяву Міністерство оборони України (вхід. № 70194/21 від 10.12.2021 року) позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року по справі № 520/1899/16-а Міністерством оборони України було прийнято рішення від 27.03.2020 року про призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення позивача за останньою посадою.

На думку відповідача, розмір одноразової грошової допомоги визначений правомірно, відповідно до приписів п. 2 ст. 2 Порядку № 499, - у розмірі 30-місячного грошового забезпечення для інвалідів ІІ групи.

Також зазначеним Порядком № 499 зазначено визначення грошового забезпечення для різних категорій військовослужбовців, а саме: для звільнених з військової служби на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення. На день звільнення позивача його грошове забезпечення складало 771, 81 грн., з якого й розраховано одноразову грошову допомогу.

На виконання ухвали суду Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано належним чином засвідчені копії документів призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (вхід. № 70956/21 від 14.12.2021 року).

Також до суду 21 грудня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву від Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що розмір одноразової грошової допомоги визначений правомірно та 10.04.2020 відповідно до платіжного доручення ООТЦК та СП від 07.04.2020 року № 153 на особистий рахунок позивача були перераховані кошти одноразової грошової допомоги в розмірі 23154, 30 грн.

Відповідач звернув увагу, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Також відповідач звернув увагу на наявність статей 382, 383 КАС України, які мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Тому відповідач вважає, що позивач обрав не правильний спосіб захисту своїх прав, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Також відповідач вважає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку, оскільки матеріали цієї справи свідчать, що ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу 10 квітня 2020 року, з позовом звернувся 29 жовтня 2021 року.

Окрім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено наявність порушення його прав, свобод чи інтересів з боку посадових осіб ООТЦК та СП, оскільки позивач не звертався до ООТЦК та СП з проханням виготовити довідку з урахуванням розміру його щомісячного грошового забезпечення у розмірі 4334, 70 грн., та Порядком № 975 визначений вичерпний перелік обов`язків уповноваженого органу, яким на той час був ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 29.12.2018 переформований у ООТЦК та СП), з якого вбачається відсутність у ООТЦК та СП обов`язку та повноважень на здійснення підготовки довідок про грошове забезпечення осіб, яким призначається одноразова грошова допомога для цілей визначення розміру зазначеної допомоги.

Крім того, відповідач вважає, що вимога про зобов`язання перерахувати кошти після отримання від МО України належної на його думку суми грошових коштів є передчасною вимогою, оскільки на момент його звернення до суду рішення МО України про виплату коштів на користь позивача, не приймалось.

До суду 22 грудня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив Міністерства оборони України, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

До суду 28 грудня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив ООТЦК та СП, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Також до суду 29 грудня 2021 року від Міністерства оборони України надійшли заперечення, відповідно до якого відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 26 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23 лютого 2022 року.

На відкрите судове засідання з`явився позивач та представник відповідача Міністерства оборони України, представник відповідача - ООТЦК та СП не з`явився, повідомлений належним чином та завчасно.

У вступному слові позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Міністерства оборони України у вступному слові заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, представника відповідача, доповівши відзив на позовну заяву ООТЦК та СП, дослідивши докази, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 у період з 05.08.1976 по 27.11.2002 перебував на кадровій військовій служби у лавах Збройних Сил.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України 30.10.2002 № 615 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника факультету з матеріально-технічного забезпечення факультету (розвідки) Одеського інституту Сухопутних військ звільнено у запас за п. 67 пп. «б» (а.с. 9), та згідно з витягу з наказу начальника Одеського інституту Сухопутних військ від 18.11.2002 року № 245, з 27 листопада 2002 року виключено зі списків особового складу інституту і всіх видів забезпечення (а.с. 10).

Суд встановив, що відповідно до довідки серії 10ААВ № 584313 від 04.12.2013 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби і захистом Батьківщини (а.с. 12).

Відповідно до протоколу про призначення пенсії, з 04.12.2013 року пенсійним органом позивачу призначено пенсію по інвалідності, виходячи з суми грошового забезпечення для обчислення пенсії: 4334, 70 грн. (а.с. 44).

Суд встановив, що ОСОБА_1 подав до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву від 30.05.2014 року з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності (а.с. 71), проте у задоволенні прохання було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі № 520/1899/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано за ОСОБА_1 право на призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 04.12.2013 року внаслідок травми і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено (а.с. 17-20).

Це рішення суду залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року, та постановою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року.

Суд встановив, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.03.2020 року № 53, на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі № 520/1899/16-а, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року, та постанови Верховного Суду від 06 листопада 2019 року вирішено призначити одноразову грошову допомогу полковнику ОСОБА_1 , якого 27.11.2002 звільнено з військової служби та 04.12.2013 під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 23 154, 30 грн. (а.с. 47).

Відповідно до платіжного доручення № 153 від 07.04.2020 року позивачу перераховано суму 23 154, 30 грн. (а.с. 83) та позивачем не заперечується, що ним отримана одноразова грошова допомога в розмірі 23 154, 30 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що для розрахунку розміру одноразової грошової допомоги використана довідка про розмір грошового забезпечення позивача на день його звільнення з військової служби - 27.11.2002 в розмірі 771, 81 грн. (а.с.46).

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до Київського районного суду м. Одеси із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 520/1899/16-а, в якій просив визначити спосіб виконання судового рішення, але ухвалою суду від 23.04.2021 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення (а.с. 34-36), яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 року (а.с. 37-38).

Судом досліджені копії протоколів про перерахунок пенсії позивача станом на 01.12.2013 року (а.с. 43).

Таким чином, позивачу здійснено нарахування одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, проте позивач не погоджується з проведеним розрахунком вказаної грошової допомоги.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд встановив, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі № 520/1899/16-а визнано за ОСОБА_1 право на призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 04.12.2013 року внаслідок травми і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Встановлені обставини рішенням суду по справі № 520/1899/16-а у порядку ст. 78 КАС України не належать доказуванню.

А отже не належать доказуванню обставини щодо виникнення у позивача права на призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 04.12.2013 року внаслідок травми і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Змістом спірних правовідносин є розмір призначеної одноразової грошової допомоги, що не було предметом доказування по справі № 520/1899/16-а.

Тому доводи відповідача ООТЦК та СП, що позивач обрав не правильний спосіб захисту своїх прав, оскільки спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, відхиляються судом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин 04.12.2013 року, тобто з дня коли позивачу повинна бути призначена одноразова грошова допомога, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою

посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин 04.12.2013 року чинною була постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» (надалі Порядок № 499).

Відповідно до абз. 7 пп. 2 п. 2 Порядку № 499, одноразова грошова допомога виплачується:

2) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.03.2020 року № 53, на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2016 року у справі № 520/1899/16-а, ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 року, та постанови Верховного Суду від 06 листопада 2019 року вирішено призначити одноразову грошову допомогу полковнику ОСОБА_1 , якого 27.11.2002 звільнено з військової служби та 04.12.2013 під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 23 154, 30 грн. (а.с. 47).

Враховуючи вищенаведені приписи Порядку № 499, суд доходить висновку, що відповідачем Міністерством оборони України правомірно призначено позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Суд погоджується з доводами відповідача Міністерства оборони України, що приписами ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено граничний розмір одноразової грошової допомоги - в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою

посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Щодо розміру грошового забезпечення, яке було використано для визначення суми одноразової грошової допомоги суд зазначає таке.

Так, суд встановив, що одноразова грошова допомога нарахована виходячи із грошового забезпечення позивача станом на дату його звільнення з військової служби - 27.11.2002 в розмірі 771, 81 грн.

Відповідачі зазначили, що вони керувалися положенням пп. 4 п. 2 Порядку № 499.

Так, відповідно до абз. 5 пп. 4 п. 2 Порядку № 499, грошове забезпечення визначається: для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Однак, суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2011 р. в адміністративній справі N 2а-7205/11/2670 визнано незаконним та нечинним абзац п`ятий підпункту 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб) та ухвалою Київського апеляційного суду від 12.04.2012 р. в адміністративній справі N 2а-7205/11/2670 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2011 р. залишено без змін.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що одноразова грошова допомога має бути призначена виходячи з розміру грошового забезпечення на дату виникнення права на призначення вказаної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у зменшенні розміру одноразової грошової допомоги всупереч визначеного частиною 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону від 09.06.2013 року, чинного на дату набуття ним права на гарантовану державою виплату 04.12.2013 року є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Міністерства оборони України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 23154, 30 грн.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення позивачу як інваліду ІІ групи з 04.12.2013 внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби і захистом Батьківщини одноразової грошової допомоги та визначити її розмір (з урахуванням раніше проведеної виплати 23154, 30 грн.) на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 09.06.2013, чинній на момент виникнення права на гарантовану державою виплату (04.12.2013), не менше п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою, яку він займав на день звільнення з лав Збройних Сил України, з урахуванням щомісячного розміру його грошового забезпечення 4334, 70 грн. є частково правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язання Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в розмірі 30-місячного грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 станом на набуття ним права на отримання одноразової грошової допомоги 04.12.2013 року, з урахуванням виплаченої суми одноразової грошової допомоги.

У свою чергу суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визначення щомісячного розміру його грошового забезпечення 4334, 70 грн., з огляду на таке.

Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (надалі Порядок № 975).

Відповідно до п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Таким чином, визначення розміру грошового забезпечення для призначення одноразової грошової допомоги належить до компетенції Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За такими обставинами суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та надати Міністерству оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги та визначення її розміру оновлену довідку про грошове забезпечення позивача за останньою посадою на момент набуття ним права на отримання гарантованої державою виплати 04.12.2013, з обов`язковим врахуванням розміру його щомісячного грошового забезпечення 4334, 70 грн. є частково обґрунтованими та належать задоволенню частково шляхом зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та направити Міністерству оборони України для призначення одноразової грошової допомоги та визначення її розміру оновлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за посадою, яку займав ОСОБА_1 станом на набуття ним права на отримання одноразової грошової допомоги 04.12.2013 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки після отримання від Міністерства оборони України належної суми грошових коштів для виплати одноразової грошової допомоги, перерахувати позивачу на його банківський рахунок, суд доходить висновку, що такі вимоги є передчасними, оскільки позивачу ще не була призначена одноразова грошова допомога з урахуванням висновків викладених судом, і не виник обов`язок щодо її виплати, тому ці позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо доводів відповідача ООТЦК та СП про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до Київського районного суду м. Одеси із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 520/1899/16-а, в якій просив визначити спосіб виконання судового рішення, але ухвалою суду від 23.04.2021 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення (а.с. 34-36), яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 року (а.с. 37-38), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Тому суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду в межах строку, встановленому ч. 1, 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача, та відсутні витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні судові витрати не компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України(, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) та Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства оборони України(, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 23154, 30 грн.

Зобов`язати Міністерство оборони України(, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) в розмірі 30-місячного грошового забезпечення за посадою, яку займав ОСОБА_1 станом на набуття ним права на отримання одноразової грошової допомоги 04.12.2013 року, з урахуванням виплаченої суми одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6) підготувати та направити Міністерству оборони України (, місцезнаходження: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) для призначення одноразової грошової допомоги та визначення її розміру оновлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) за посадою, яку займав ОСОБА_1 станом на набуття ним права на отримання одноразової грошової допомоги 04.12.2013 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 09» березня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко