Справа № 727/837/22
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/837/22
Провадження № 2-а/727/45/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Чебан В.М. при секретарі Руда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватого Семена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватого С.В., посилаючись на те, що 23 січня 2022 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватим С.В. винесено постанову серії ЕАО №5255233 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що прийнята із грубим порушенням Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що 23.01.2022 року у м. Львові по проспекту Свободи був зупинений працівниками патрульної поліції.

Зазначає, що після зупинки працівники поліції повідомили йому, що рух по вказаній вулиці у святкові та вихідні дні частково обмежений.

Зазначив, що згодом працівник поліції перевіривши документи та побачивши, що все гаразд, в жартівливій формі сказав йому, що випише постанову з найменшим адміністративним стягненням та сказав йому нікуди не від`їжджати, після чого працівниками поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення. При цьому, зі змістом оскаржуваною постанови його так і не було ознайомлено.

Крім цього, доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП працівниками поліції надано не було, а також, права передбачені законом працівниками поліції йому роз`яснено не було.

Зазначає, що після проставлених ним за вказівкою поліцейського підписів, останній сказав, що виписав постанову «за ремінь».

Стверджує, що оскільки, відстань між містами Чернівці-Львів є досить значною, а траса між вказаними містами - швидкісною, то відповідно до Правил дорожнього руху та для власної безпеки під час руху він був постійно пристебнутий ременем безпеки.

Також, зазначає, що усі транспортні засоби марки «BMW 535І» в базовій комплектації обладнані спеціальними датчиками ременя безпеки водія, які на випадок, якщо водій не пристебнутий, видають безперервний звуковий сигнал, що в свою чергу унеможливлює керування транспортним засобом.

Стверджує, що будь-яких правил дорожнього руху не порушував.

Позивач вважає, що зміст постанови, що оскаржується, суперечить фактичним обставинам і не підтверджується будь-якими доказами.

На основі викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО №5255233 від 23 січня 2022 року винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватим Семеном Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов від них до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАО №5255233 від 23 січня 2022 року, винесеною інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області ОСОБА_2 - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови від 23.01.2022, ОСОБА_1 23.01.2022 року о 20 год. 38 хв. в м. Львові по проспекту Свободи, керував транспортним засобом марки «BMW 535I» д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.7).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин..

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_3 зазначеного в оскаржуваній постанові пункту правил дорожнього руху. В тому числі, суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_3 вказаного в оскаржуваній постанові порушення вимог ПДР.

Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

При цьому, в даному випадку єдиним доказом скоєння інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, є постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем ніяк не спростовані, а тому заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає до задоволення.

Також, згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви був сплачений судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Таким чином, враховуючи те, позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватого Семена Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАО №5255233 від 23 січня 2022 року, винесену інспектором 1 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Волюватим Семеном Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: