Справа № 460/6753/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 рокуСправа № 460/6753/21 пров. № А/857/353/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» до Поліської митниці Держмитслужби (правонаступник Рівненська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року (суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне),-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 05.05.2021 № UA204000/2021/000043/2 (далі Рішення).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що в оскаржуваному Рішенні контролюючий орган не навів характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом та достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості товарів без врахування технічного стану транспортного засобу (далі ТЗ), що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. На підтвердження своєї позиції стосовно визначеної Товариством вартості транспортного засобу митний орган не надав жодного доказу, який би спростував визначену позивачем митну вартість та документів, які це підтверджують, а також звіту про оцінку транспортного засобу від 30.04.2021 № 233/21, який додатково підтверджує заявлену митну вартість ТЗ, з якого видно, що такий має певні пошкодження, що також суттєво впливає на його вартість.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Разом з тим від Митниці надійшло клопотання про заміну сторони відповідача правонаступником. Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідно до наказу Держмитслужби від 29.10.2020 №489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» здійснюється реорганізація Держмитслужби шляхом створення митниць, як відокремлених підрозділів Держмитслужби, у тому числі Рівненської митниці. Згідно з наказом Держмитслужби від 30.06.2021 №472 01.07.2021 розпочала роботу Рівненська митниця.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС_ визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання заявника про заміну сторони відповідача Митниці на правонаступника Рівненська митниця.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовлячи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до митного оформлення документи є неповними, містять очевидні розбіжності та невідповідності, що свідчить про обґрунтованість сумнівів Митниці щодо задекларованої вартості оцінюваного товару, що є правомірною підставою для витребування у декларанта додаткових документів. Проте, надані додатково документи не усували наявних розбіжностей та не підтверджували задекларовану митну вартість товару.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.01.2021 між компанією «Wora» в особі уповноваженої особи Володимира Бельц (Продавець) та Товариством (Покупець) укладено контракт № 01/21-WR (далі Контракт), відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно відповідних інвойсів легкові автомобілі нові та бувші у використанні (надалі «Товар») (пункт 1.1). Загальна вартість діючого Контракту становить 500000 євро (пункт 2.1). Ціна на Товар буде визначена в інвойсах (та/або проформа інвойс) і встановлюються в євро (пункт 2.2). Покупець здійснює оплату вартості Товару на умовах попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного інвойсу (та/або проформи інвойс) від Продавця. В разі досягнення домовленостей між сторонами можлива після оплата вартості Товару (пункт 3.1). Товар буде поставлений згідно з Правилами «Інкотермс 2020» (пункт 4.1). Умови поставки Товару зазначаються Продавцем у відповідному інвойсі (та/або проформа інвойс) (пункт 4.2). Приймання Товару проводиться шляхом підписання Покупцем на товарно-супровідних документах (CMR) (пункт 5.2) (а.с.29-31).

30.04.2021 Товариством подано до митного оформлення згідно з митною декларацією (далі - МД) №UA204130/2021/007525 легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ моделі S 560, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна невизначений, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів 3982 см3, потужність 345 kW, тип кузова седан, колісна формула - 4x4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2020, модельний рік виготовлення 2020, дата введення в експлуатацію 30.01.2020, ціна товару 58800 євро (а.с.16-17).

До цієї МД декларантом надано документи: рахунок-фактура (інвойс) від 26.03.2021 № 2021-184 (далі Рахунок-фактура; а.с.20), міжнародна товарно-транспортна накладна від 26.04.2021б/н (а.с.21), сертифікат з перевезення (походження) товару від 23.04.2021 EUR.1№ А 205128, платіжне доручення в іноземній валюті від 29.03.2021№ 108 (далі Платіжне доручення; а.с.27), Контракт (а.с.29-31), експортна декларація країни відправлення від 23.04.2021 №MRN21DE89Е9 (далі Експортна декларація; а.с.33-35).

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, Митницею 30.04.2021 направлено повідомлення декларанту, в якому зазначено, що подані декларантом за МД №UA204130/2021/007525 документи містять розбіжності та неточності, зокрема: 1) у графі 44 ЕМД під кодом документу 2800 заявлене свідоцтво про реєстрацію від 30.01.2020 № НОМЕР_2 , проте до ЕМД приєднана електронна копія іншого документу; 2) Платіжне доручення не містить посилання на рахунок, а лише посилання на Контракт, тобто вказаний документ неможливо однозначно кореспондувати з імпортованим транспортним засобом; 3) Експортна декларація країни відправлення містить інформацію щодо відправника - Belz Wladimir, що суперечить умовам Контракту та Рахунку-фактурі, згідно з якими продавцем є Firma Wora; 4) Митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості аналогічного за технічними характеристиками транспортного засобу, митна вартість якого згідно з МД від 19.02.2021 № UA209180/2021/006949 становить 70150 євро. Вказане свідчить про наявність ризиків щодо умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

Враховуючи викладене, Митницею запропоновано декларанту надати наступні документи: 1) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формуванні ціни на товар на заявлених комерційних умовах поставки; 3) свідоцтво про реєстрацію від 30.01.2020 № FR 147232. Також повідомлено, що у відповідності до частини шостої статті 53 Митного Кодексу України (далі МК) декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с.36-37).

05.05.2021 Товариством надіслано Митниці лист, в якому зазначено про помилковість подання декларантом до МД замість свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу іншого документа та надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2020 № НОМЕР_3 (а.с.45-51) ;

вказано, що в графі 70 «Призначення платежу» Платіжного доручення окрім посилання на Контракт зазначено також VIN-код транспортного засобу, що імпортується;

стосовно розбіжностей в експортній декларації зазначено, що згідно з правилами «Інкотермс 2020» відповідно до умов DAP продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення та всі транспортні ризики лягають на продавця. Таким чином, імпортер не відповідає за товар до моменту його поставки продавцем у вказане місце. Отже відправка товару не самим продавцем-експортером, а третьою особою не заборонено чинним законодавством та не суперечить умовам договору та правилам «Інкотермс 2020».

Також Товариством зазначено, що надання виписки з бухгалтерської документації не передбачено умовами договору, а також чинним законодавством під час митного оформлення товару, така може містити ознаки комерційної таємниці, тому не була надана експортером. Однак, експортером надано рахунок на вживаний транспортний засіб від 19.03.2021, відповідно до якого Firma Wora придбала імпортований транспортний засіб за 58151,26 євро, та надано Митниці на підтвердження заявленої митної вартості даний документ (а.с.39, 53).

Окрім цього, надано звіт про оцінку транспортного засобу від 30.04.2021 № 233/21 (далі Звіт; а.с.40-44).

05.05.2021 Митницею було прийнято оскаржуване Рішення, яким скориговано митну вартість транспортного засобу до 70150 євро (а.с.14-15).

Також Митницею складено картку відмови в прийнятті МД, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2021/00095 (а.с.12-13).

06.05.2021 декларантом позивача з урахуванням проведеного Митницею коригування митної вартості було подано до митного органу нову МД за №UА204130/2021/007769, митне оформлення за якою було завершене та транспортний засіб випущено у вільний обіг (а.с.18-19).

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК та іншими законами України.

За приписами частини першої статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 МК передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 53 МК визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За вимогами статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом цих норм митна вартість товарів визначається декларантом; водночас митний орган контролює правильність визначення такої вартості і за результатами здійснення такого контролю, у випадку неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 МК, приймає рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, за якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Згідно з частиною першою статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою, четвертою статті 57 МК кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК.

Згідно з частиною першою, другою статті 55 МК, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 М. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути пов`язані з неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК (стаття 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені частиною другою статті 53 МК, є обов`язком декларанта.

Суд першої інстанції покликається на викладену в Рішенні позицію відповідача що Платіжне доручення не містить посилання на рахунок , а лише посилання на Контракт, тобто вказаний документ неможливо однозначно кореспондувати із імпортованим ТЗ та поданим Рахунком-фактурою.

З цього приводу апеляційним судом встановлено, що відповідно до умов Контракту (пункт 3.1) Покупець здійснює оплату вартості Товару на умовах попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту отримання відповідного Інвойсу (та/або проформи інвойс) від Продавця, що мало місце насправді, і Товариство оплатило Рахунок-фактуру, який містить VIN-код ТЗ та ціну нетто 58800,00 євро. В Платіжному дорученні також міститься VIN-код ТЗ та посилання на Контракт, що дає змогу чітко кореспондувати його з товаром, який імпортується.

В оскаржуваному Рішенні зазначається, що подане свідоцтво про реєстрацію від 30.01.2021№M-S-0-029/20-00510 містить інформацію щодо фірми, на яку зареєстрований ТЗ SixtGmbH&Co. AutovermietungKG, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця згідно Контракту та Рахунку-фактури.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 його документом-підтвердження права власності буде договір-купівлі продажу між торгуючою організацією-імпортером та ним.

Крім того, із перекладу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.45) видно, що власник свідоцтва може не бути власником ТЗ.

Відтак, апеляційний суд відхиляє покликання на невідповідності у свідоцтві про реєстрацію.

Митниця також зазначала, що наданий на її вимогу Звіт не відповідає «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика).

Що стосується цього Звіту, то такий загалом не суперечить правилам Методики і містить відповідні додатки, зокрема фотофіксацію технічного стану та пошкоджень автомобіля. Також відповідач не умотивував підстав для неврахування вказаного Звіту. Зокрема, не спростовано наявних у ньому відомостей, а також не надано доказів відсутності у експерта відповідної кваліфікації, тому колегія суддів вважає відсутніми підстави для його не прийняття.

Пунктом 5.5 Методики передбачено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Митниця також вказує, що подана до митного оформлення Експортна декларація містить інформацію щодо відправника Belz Wladimir, що суперечить умовам Контракту та Рахунку-фактури, згідно яких продавцем є FirmaWORA.

Відповідно до Контракту (а.с.29) компанія «WORA» діє відповідно до статуту в особі уповноваженої особи Володимира Бельц.

Відтак, апеляційний суд вважає що в даній частині відсутні неточності які могли б бути підставою для винесення оскаржуваного Рішення.

Основним фактом що підтверджує заниження вартості товару Позивачем, на думку суду першої інстанції, є наданий рахунок, який виставлено компанією MERCEDES-BENZ для Firma Wora згідно з яким буде стягнено плату за вживаний автомобіль за ціною покупки 69200 євро, в тому числі: ціна на місці 58151,26 євро та ПДВ 19% 11048,74 євро. Тобто така ціна була набагато вищою ніж ціна, яку виставив продавець покупцю.

З приводу цього суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно цього рахунку ціна без ПДВ складає 58151,26 євро. Відповідно до Рахунку-фактури ціна нетто, тобто ціна без ПДВ, становить 58800 євро. Відтак, міркування суду першої інстанції в цій частині є помилковими.

Стосовно неподання виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування ціни товару та, як наслідок, неподання їх на вимогу Митниці, то наведена обставина не може мати наслідком не підтвердження заявленої декларантом до митного оформлення митної вартості товару, оскільки подані відповідачу документи містили інформацію щодо усіх складових митної вартості та ціни товару, що була сплачена позивачем за товар.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у Рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність лише посилання на МД від 19.02.202 №UA209180/2021/006949, вказана в якій митна вартість була взята за основу для визначення спірної митної вартості без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 5 лютого 2019 року у справі № 816/1199/15-а зазначив, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 МК, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. Чого, однак, зроблено не було.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24 грудня 2020 року в справі №804/4906/15.

Відтак, на переконання апеляційного суду, позивач у відповідності до вимог статей 52, 53 МК подав всі необхідні документи для митного оформлення придбаного товару за ціною договору, які не містили в собі розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК, і в митного органу, враховуючи викладене, не було підстав для винесення оскаржуваного рішення.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з апелянтом, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч приписами частини другої статті 77 КАС не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД. Відтак були відсутні підстави для коригування митної вартості імпортованого апелянтом автомобіля та прийняття оскаржуваного Рішення.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до безпідставної відмови в задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Теп» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 5 травня 2021 року № UA204000/2021/000043/2.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 3 березня 2022 року.