Справа № 500/452/22
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/452/22

28 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський кружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Тернопільській області №57 від 20.12.2021 року про відмову у перерахунку пенсії із застосуванням при перерахунку розміру пенсії гарантій, встановлених ст.8 Закону України від 02.09.2008 року за №345-VІ "Про підвищення престижності шахтарської праці";

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу який дає право на пільгову пенсію по списку №1 періоди роботи з повним робочим днем під землею з 11.05.1992 по 04.10.1994 року на Шахті "Лутугінська" ВО "Луганськвугілля" та з 22.06.1998 по 31.12.1998 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта "Лутугінська" ДП ДХК "Луганськвугілля";

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу який дає право на пільгову пенсію по списку №1 періоди роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 01.04.2014 по 31.08.2014 року та з 01.10.2014 по 31.10.2014 року на відокремленому підрозділі "Шахта Лутугінська" ДП "Луганськвугілля";

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу який дає право на пільгову пенсію по списку №1 період роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 01.01.2017 по 28.02.2017 року на відокремленому підрозділі "Шахтоуправління "Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит";

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу який дає право на пільгову пенсію по списку №1 період роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею з 01.06.2019 по 30.10.2019 року на відокремленому підрозділі "Шахта ім. Д. Ф. Мельникова" АТ "Лисичанськвугілля";

зобов`язати Головне управління ПФУ в Тернопільській області перерахувати пенсію по стажу, в тому числі за списком №1, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років з обчисленням пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення до відповідача 14.12.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2021 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з набуттям стажу для повної пенсії, із застосуванням при перерахунку розміру пенсії гарантій, встановлених ст.8 Закону України від 02.09.2008 року за №345-VІ "Про підвищення престижності шахтарської праці". За принципом екстериторіальності вказану заяву було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області та результатами її розгляду позивачу було відмовлено, оскільки певні періоди роботи не можуть бути зараховані до пільгового стажу позивача, а саме: з повним робочим днем під землею з 11.05.1992 по 04.10.1994 на Шахті "Лутугінська" ВО "Луганськвугілля", з 22.06.1998 по 31.12.1998 на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта "Лутугінська" ДП ДХК "Луганськвугілля, з 01.04.2014 по 31.08.2014 та з 01.10.2014 по 31.10.2014 на відокремленому підрозділі "Шахта Лутугінська" ДП "Луганськвугілля", з 01.01.2017 по 28.02.2017 на відокремленому підрозділі "Шахтоуправління "Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", з 01.06.2019 по 30.10.2019 на відокремленому підрозділі "Шахта ім. Д. Ф. Мельникова" АТ "Лисичанськвугілля".

Однак, позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, оскільки факт роботи у спірні періоди підтверджені відповідними записами у трудовій книжці.

Ухвалою судді від 31.01.2022, після усунення недоліків позовної заяви, її прийнято до розгляду та відкрито провадження у вправі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.02.2022 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що до пільгового стажу за списком № 1 позивачу період роботи з 12.05.2009 по 30.10.2014 у ВП Шахта Лутугінська, зараховано до пільгового стажу по 31.03.2014, оскільки з 01.04.2014 по 30.10.2014 не сплачено страхові внески вищезазначеною організацією; період роботи з 31.08.2016 по 11.12.2016 у ВП Шахта ім.Д.Ф.Мельникова зараховано до пільгового стажу роботи, відповідно до проведеної сплати внесків вищезазначеною організацією з 01.09.2016 по 11.12.2016; період роботи у ВП Шахтоуправління Ясенівське з 01.01.2017 по 21.03.2017 не зараховано так як не сплачено страхові внески вищезазначеною організацією; періоди роботи з 22.06.1998 по 31.12.1998 у ВАТ "Шахта Лутугінська" та з 11.05.1992 по 04.10.1994 на Шахті "Лутугінська" не враховано до пільгового стажу роботи, оскільки пільгові довідки уточнюючі особливий характер праці №11/131 від 11.06.2019, № 11/48 та № 11/49 від 06.06.2019 видані на окупованій території.

21.02.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому він, зокрема, вказує, що відповідачем у справі має бути саме Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а доводи відповідача наведені у відзиві є безпідставними.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок) передбачено, що при призначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Після 21 серпня 1992 року при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стаж, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442.

Відповідно до Порядку під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням свої трудових обов`язків.

Відповідно до пункту 3 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Згідно абзацу 4 частини 4 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у разі, якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, не менше як 35 років страхового стажу для чоловіків, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Приписами ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 наданої до суду видно, що ОСОБА_1 :

з 11.05.1992 по 04.10.1994 працював на Шахті "Лутугінська" ВО "Луганськвугілля" з повним робочим днем під землею;

з 22.06.1998 по 31.12.1998 працював на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта "Лутугінська" ДП ДХК "Луганськвугілля" з повним робочим днем під землею;

з 12.05.2009 по 31.10.2014 працював на відокремленому підрозділі "Шахта Лутугінська" ДП "Луганськвугілля" з повним робочим днем під землею;

з 27.12.2016 по 21.03.2017 працював на відокремленому підрозділі "Шахтоуправління "Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" з повним робочим днем під землею;

з 24.05.2017 по 19.11.2019 року на відокремленому підрозділі "Шахта ім. Д. Ф. Мельникова" АТ "Лисичанськвугілля".

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Отже, записів в трудовій книжці позивача для цього повністю достатньо, оскільки в трудовій книжці ОСОБА_1 зазначені періоди роботи, назви професії, а також визначено, що роботи виконувались з повним робочим днем під землею.

З приводу твердження відповідача про те, що документи, видані на окупованих територіях, згідно законодавства України є недійсним та не можуть створювати правових наслідків, суд зазначає, що у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки", відповідно до яких документи, що видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі справа №235/2357/17 адміністративне провадження №К/9901/2383/17.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо не зарахування до стажу позивача періодів його роботи з 11.05.1992 по 04.10.1994 року на Шахті "Лутугінська" ВО "Луганськвугілля", з 22.06.1998 по 31.12.1998 на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта "Лутугінська" ДП ДХК "Луганськвугілля", з 01.04.2014 по 31.08.2014, з 01.10.2014 по 31.10.2014 на відокремленому підрозділі "Шахта Лутугінська" ДП "Луганськвугілля", з 01.01.2017 по 28.02.2017 на відокремленому підрозділі "Шахтоуправління "Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", з 01.06.2019 по 30.10.2019 на відокремленому підрозділі "Шахта ім. Д. Ф. Мельникова" АТ "Лисичанськвугілля".

Відповідно до п. 4.2 розд. IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відтак, з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати спірні періоди до стажу позивача який дає право на пільгову пенсію по списку №1 періоди роботи з повним робочим днем під землею та здійснити з урахуванням вказаного стажу перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з моменту звернення до відповідача 14.12.2021 року.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Тернопільській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 11.05.1992 по 04.10.1994, з 22.06.1998 по 31.12.1998, з 01.04.2014 по 31.08.2014, з 01.10.2014 по 31.10.2014, з 01.01.2017 по 28.02.2017, з 01.06.2019 по 30.10.2019 та здійснити з урахуванням вказаного стажу перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з моменту звернення до відповідача 14.12.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.