Справа № 442/9444/21
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/9444/21
Провадження №2-а/442/5/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Звичкало Тетяни Іванівни, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 06.12.2021 у строк, визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з адміністративною позовною заявою у котрій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО № 973913 від 29.11.2021, винесену інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Звичкало Т.І., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 510 грн.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної адміністративної позовної заяви, позивач просить покласти на відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що 29.11.2021 близько 00 год. 55 хв. позивач проїжджав транспортним засобом марки CITROEN моделі BERLINGO, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Мішуги, 40 у м. Львові та був зупинений патрульною поліцією у зв`язку з тим, що був непристебнутий ременем безпеки. Також поліція запропонувала йому пройти огляд на стан сп`яніння. Під час огляду даної особи, під`їхав ще один екіпаж патрульної поліції, в якому знаходилась інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 .. В той час поки позивач спілкувався з працівниками поліції, які його зупинили, вищезазначений інспектор заповнювала якісь документи збоку. Через короткий проміжок часу інспектор Звичкало Т.І. підійшла до нього, не представилась та без жодних роз`яснень повідомила, що склала на Подмогільного В.В. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач зазначає, що при винесенні вказаної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння останнім адміністративного правопорушення, сама постанова оформлялась за відсутності свідків та не містить посилань на докази, що підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, а тому складена з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідачі у запропоновані судом строк та порядку відзиву на адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до них про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не подали.

Заяви та клопотання учасників справи.

23.12.2021 від позивача через канцелярію суду, із встановленням його особи, надійшло клопотання про усунення недоліків адміністративної позовної заяви.

10.03.2022 від позивача через канцелярію суду, із встановленням його особи, надійшла заява про розгляд цієї справи у його відсутності. У такій заяві позивач одночасно висловив позицію на підтримання своїх позовних у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 08.12.2021 зазначену позовну заяву залишено без руху та надано визначений законом строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 24.12.2021 після усунення недоліків позивачем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи по суті ухвалено проводити у судовому засіданні, котре було призначене на 27.01.2022 о 11 год. 30 хв..

Відповідно до довідки, яка складена секретарем судового засідання Чолавін Н.П., судове засідання по даній справі не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді Коваля Р.Г. на навчанні у Львівському регіональному відділенні Національної школи суддів України з 24.01.2022 по 28.01.2002.

Розгляд даної справи було відкладено на 16.02.2022 о 11.30 год., про що були повідомлені учасники справи.

Протокольною ухвалою судового засідання від 16.02.2022 у зв`язку із неявкою відповідачів, розгляд справи відкладено на 10.03.2022 о 09 год. 15 хв..

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні письмові докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень адресатам).

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи за його відсутності та, виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом, 29.11.2021 інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Звичкало Т.І., було винесено постанову серії ДПО 18 № 973913 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача як водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

За змістом зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 29.11.2021 о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Мішуги, 40 керував транспортним засобом марки CITROEN моделі BERLINGO, д.н.з., НОМЕР_1 , котрий обладнаний засобом пасивної безпеки, проте був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив пункт 2.3. «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у цілому, для їх безпосереднього дослідження, відповідачами суду не надано, а судом не здобуто.

Норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За правилами пункту 2.3. «в» Правил дорожнього руху України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

В силу ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Відповідачами як суб`єктами владних повноважень у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій такої посадової особи з приводу складення відносно позивача оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. До таких доказів, з-поміж іншого, могли б належати відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора); показання свідків очевидців порушення позивачем як пішоходом правил дорожнього руху; та ін..

Крім того, як неодноразово наголошував Європейський Суд з прав людини (рішення у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain») від 09.12.1994 року, «Проніна проти України» від 18.07.2006 року та «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року), хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення. Відтак, виходячи із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також застосовуючи при розгляді даної адміністративної справи вищевказану практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд не надає відповідей на питання позивача щодо обставин поширення дії дорожнього знаку 5.70. «Фото-, відеофіксація порушень правил дорожнього руху» на ділянці дороги, де керований ним автомобіль було зупинено працівниками поліції, як і на питання щодо того, чи відбувалося це у межах населеного пункту.

Отже, як свідчать матеріали справи, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративні правопорушення, інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Звичкало Т.І., не були з`ясовані усі обставини, визначені наведеною вище статтею 280 КУпАП, оскільки як зазначено в матеріалах адміністративної позовної заяви, даний інспектор не могла бути очевидцем можливого порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , тому що, позивач був зупинений одним екіпажем патрульної поліції, коли почав проходити огляд на стан сп`яніння, під`їхав інший екіпаж патрульної поліції, в якому була вищезазначена інспектор Звичкало Т.І., що ставить під сумнів правильності складення адміністративних матеріалів. Відповідачами в свою чергу не надано суду будь-яких доказів правомірності такого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірності накладення на нього адміністративного стягнення.

Крім того, ненадання відповідачами доказів, пов`язаних із притягненням позивача до адміністративної відповідальності, позбавляє суд також можливості перевірити дотримання інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Звичкало Т.І.процедури розгляду ним зазначеної справи про адміністративне правопорушення та прийняття за результатами її розгляду оскаржуваної постанови, як і перевірити дотримання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача прав останнього, передбачених ст. 268 КУпАП. При цьому, позивач зазначає про порушення таких своїх прав, що, відповідно, належало суду перевірити, а при відсутності спростувань відповідачами зазначених тверджень позивача, наведених ним у позові, виходячи також з особливостей розгляду справ даної категорії за правилами чинного КАС України, суд має своїм обов`язком прийняти їх до уваги.

При таких обставинах та відсутності у справі бодай одного доказу, котрий би відповідав критеріям його належності та допустимості, як і ненадання відповідачами матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача для її безпосереднього дослідження у судовому засіданні, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, і, як наслідок, дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення адміністративної позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 454 грн., на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Звичкало Тетяни Іванівни, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову, яка винесена 29.11.2021 інспектором взводу №2 роти №3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Звичкало Тетяною Іванівною серії ДПО18 №973913 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Звичкало Тетяна Іванівна, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Перфецького, 19. (номер облікової картки платника податків у матеріалах справи відсутній).

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Дата складення повного судового рішення: 11 березня 2022 року.

Суддя Р.Г. Коваль