Справа № 300/7555/21
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2022 р. справа № 300/7555/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Івано-Франківської Єпархії Української Православної церкви (Православної Церкви України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Івано-Франківської Єпархії Української Православної церкви (Православної Церкви України), відповідно до змісту якого просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу та зобов`язати зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди роботи з 01.04.1996 ро 31.12.2000 та з 01.01.2002 по 31.12.2003.
Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача, оскільки відповідачем протиправно не враховано страховий стаж під час роботи позивача священнослужителем.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.29-30).
02.12.2021 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто, відтак ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні (а.с.40-41).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.01.2022, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає правомірною відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю страхового стажу з 01.01.2004 по 31.12.2002, з 01.03.2012 по 31.08.2013, з 01.10.2013 по 30.09.2014, через мінімального страхового внеску за вказані періоди (а.с.44-48).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Івано-Франківської Єпархії Української Православної церкви (Православної Церкви України) своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на них, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 60 років, 09.06.2021 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.13, 54).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлене листом №0900-0205-8/21392 від 17.06.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з тим, що наданими документами до страхового стажу не враховано період з 26.01.1980 по 10.04.1980, оскільки відсутня печатка на титульній сторінці трудової книжки за періоди з 01.04.1996 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 31.12.2003, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (а.с.12, 50).

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно із положеннями статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що до трудового стажу зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховувалась також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п. 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом МПУ та МСЗНУ №58 від 29.07.1993 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Аналогічний порядок заповнення трудової книжки зазначено і в Порядку ведення записів трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, яка була чинною на дату прийняття позивача на роботу.

Однак, на титульній сторінці трудової книжки позивача відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка, тому до стажу роботи не враховано період роботи з 26.01.1980 по 10.04.1980 за відомостями трудової книжки.

оскільки, інші документи - довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори, які б підтверджували період роботи позивача з 26.01.1980 по 10.04.1980 не надано, то відповідно зарахувати до страхового стажу зазначений період не має законних підстав.

Окрім того, до загального стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи з 01.04.1996 по 31.12.2000 та з 01.01.2002 по 31.12.2003 священником в церкві Пресвятої Тройці с. Верхній Ясенів, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу на те, що в основному документі, що підтверджує стаж роботи трудовій книжці, відсутній запис про роботу позивача з 01.04.1996 по даний час настоятелем релігійної громади "Святої Тройці" села Верхній Ясенів Верховинського району (а.с. 15-20).

Оскільки запис про роботу ОСОБА_1 з 01.04.1996 по даний час настоятелем релігійної громади "Святої Тройці" села Верхній Ясенів Верховинського району у трудовій книжці відсутній, тому порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено Порядком підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993, де у п. 3 цього Порядку визначено, що якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На підтвердження періоду роботи з 01.04.1996 настоятелем релігійної громади "Святої Тройці" села Верхній Ясенів Верховинського району, позивач надає довідку Управління Івано-Франківської Єпархії Української Православної Церкви (православна Церква України) №095 від 25.10.2021 (яка не була додана до заяви про призначення пенсії від 02.06.2021) та указом Української Православної Церкви Київського патріархату Івано-Франківської області №88 від 26.03.1996 (а.с.24).

Згідно інформації ГУ ПФУ в Івано-Франківській області підтверджено відсутність сплати страхових внесків до Пенсійного фонду по платниках релігійна громада Української православної Церкви Київського Патріархату Пресвятої Троїці (виконавчий орган Церкви Святої Тройці) з 01.04.1996 по 31.12.2000 та з 01.01.2002 по 31.12.2003, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 (форми ОК-5) (а.с.51-53), унеможливлює зарахування даних періодів да загального стажу роботи, що дає право на трудову пенсію згідно ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в якій визначено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж це період, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до п. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на трудову пенсію мають особи, зайняті корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У статті 22 Закону №1058 передбачено, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2002 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000.

Згідно п.п. 2 п. 2.1 Розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за №785/25562, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення. Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього порядку), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У відповідності до ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених за цей місяць внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 14 Закону №1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону №1058-IV визначено, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону №1058-IV).

Згідно статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Суд звертає увагу на те, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату Пресвятої Троїці є Гергелюк Михайло Іванович (а.с.25).

Інформація про державну реєстрацію припинення юридичної особи відсутні, отже зазначена організація є діючою.

У зв`язку із наведеним, позивач як керівник є особою відповідальною за нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи та їх перерахунок до відповідного фонду.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 (форми ОК-5), релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату Пресвятої Троїці (), керівником якої з 1996 року по даний час є ОСОБА_1 , сплачувала страхові внески у 2001 році та з 2004 по 2021 рік (з урахуванням неповних місяців роботи).

Дані про сплату страхових внесків за 2002-2003 роки відсутні (а.с.55-59).

Таким чином, підстав для зарахування до страхового стажу позивачу періодів роботи з 01.04.1996 по 31.12.2000, з 01.01.2002 по 31.12.2003 немає, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про не обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову, в силу вимог статті 139 КАС України, не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Івано-Франківської Єпархії Української Православної церкви (Православної Церкви України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Микитюк Р.В.