Справа № 490/3021/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/23/2022 Справа № 490/3021/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Гуденко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову серії ДП18 № 827682 від 17 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 17 квітня 2021 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності, постанову вважає незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що оспорювана постанова не містить посилання на жодні належні та допустимі докази, зокрема покази свідків, показання технічних приладів , на підтсаві яких поліцейськими зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за порушення п.14.6 ПДР передбачена за здійснення обгону на залізничному переїзді або за 100 метрів до нього, однак жодного порушення він не вчиняв, оскільки здійснив обгін після перетину залізничного переїзду на відстані близько 20-50 метрів після нього. Будь-якого відеозапису вчиненого ним порушення йому продемонстровано не було.

Отже оскаржувна постанова є незаконною , оскільки висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи, при її складанні порушені норми матеріального та процесуального права.

В лютому 2022 року надійшов відзив на позов від відповідача, в якому просить відмовити у задволенні позову, посилаючись , осилаючись , що працівниками патрульної поліції було виявлено, 17 квітня 2021 року близько 10 год. 30 хв., по вулиці Кіровоградська в раойні будинку 62 в місті Миколаєві водій автомобіля Рено Кенго з д/н НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу ближче 100 метрів перед залізничним переїздом, чим порушував п.14.6 б) ПДР України відповідно. Поліцейським було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу. Встановивши факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про винесення постанови, яка була складено у відповідності до вимог чинного законодавства після роз`яснення водію прав особи. Факт вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, підтверджується винесеною компетентною посадовою особою постановою та відеозаписами з нагрудного та автомобільного відеореєстраторів під назвою " " та "відео _ 2021-12-1-_12-35-50".

Позивач відповіді на відзив не надав.

Ухвалою від 29.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом , постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

За з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 № 827682 від 17 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Велічко Д.М. визнано позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 510 грн.

У постанові зазначається, що 17 квітня 2021 року в м.Миколаєві по вул.Кіровоградська, 62 водій ОСОБА_1 керуючи тз Рено кенго д/н НОМЕР_1 здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п. 14.6 б) ПДР України .

Згідно з п. 14.6 б) ПДР України, Обгін заборонено: на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанову про накладення адміністративного стягнення водій власноручно підписав без будь-яких зауважень. Пояснення на місці зупинки не надав.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він дійсно почав здійснювати обгін іншого ТЗ поза розумним сумнівом ближче, ніж за 100 м перед залізничним переїздом, продовжив його безпосередньо на цьому переїзді, завершивши обгін майже безпосередньо за цим переїздом.

За такого, доводи про те, що водій ОСОБА_1 здійснив обгін іншого ТЗ за 20-50 м після залізничного переїзду суд розцінює як обраний ним неналежний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Доводи позивача про те, що матеріали адміністративної справи не містять відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис працівників поліції, та такий відеозапис не був йому продемонстрований, суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», вказане не є тією обставиною, яка унеможливлює застосування такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

Вказаний відеозапис працівниками поліції проводився на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, всі свої зауваження щодо складання постанови та пояснення особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, мала право особисто зазначити в постанові про накладення адміністративного стягнення чи на окремому аркуші, проте не скористалась таким правом, підписавши постанову без зауважень.

Доводи позову про те, що працівниками поліції не було залучено свідків під час складання постанови , суд до уваги не бере, і такі доводи не можуть бути підставою для скасування постанови з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд приходить до висновку про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

Відповідачем доведено належними та допустими доказами наявності юридичного складу інкримінованого адміністративного правопорушенняв діях ОСОБА_1 17 квітня 2021 року , в тому числі, встановлення його вини у його вчиненні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії повного судового рішення.

Суддя Гуденко О.А.