Справа № 260/99/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2022 року м. Ужгород№ 260/99/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, якою просить: 1) Визнати протиправними дії Солотвинської селищної ради щодо не розгляду на пленарному засіданні Солотвинської селищної ради заяви ОСОБА_1 від 24.06.2021 року про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0581; 2) Зобов`язати Солотвинську селищну раду розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 24.06.2021 року про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0581, згідно норм чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 червня 2020 року позивач отримала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у смт. Солотвино, урочище Граденяси для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1601 га. Позивач звернулася 24 червня 2021 року до Солотвинської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою, однак 24 грудня 2021 року позивач отримав відмову у затвердженні проекту землеустрою, оформлену листом. В той же час, позивач зазначає, що рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень селищної ради, шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що земельна ділянка, яку позивач має намір отримати у власність, та яка знаходиться в ур. Граденяси на території смт. Солотвино Тячівського району, входить до території, де планується розміщення стратегічних для Солотвинської територіальної громади очисних споруд на території площею 4,00 га.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Солотвинської селищної ради від 04 червня 2020 року № 742 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в смт. Солотвино, урочище Граденяси для ведення особистого селянського господарства площею 0,1601 га.

Висновком Сектору містобудування та архітектури Тячівської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2020 року № 01-15.2/635 позивачу погоджено проект землеустрою.

Позивач звернулася до Солотвинської селищної ради із заявою від 24 червня 2021 року, в якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,0700 га.

Солотвинська селищна рада листом від 24 грудня 2021 року № 2501/05-26 повідомила позивача, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею в ур. Граденяси в смт. Солотвино неможливо, оскільки вказана земельна ділянка не відповідає містобудівній документації.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За змістом ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Отже, повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства спірної земельної ділянки належать Хустській міській раді.

Відповідно до статті 59 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом п. 34 ч. 1 ст. 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Положеннями ч. 5 ст. 46 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Виходячи з наведених правових норм, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Відсутність належним чином оформленого рішення Солотвинської селищної ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Як вже встановлено судом, позивач звернулася до Солотвинської селищної ради із заявою, в якій просила затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки яка знаходиться в межах населеного пункту смт. Солотвино, урочище Граденяси для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, відповідач не розглянув заяву позивача про затвердження проекту землеустрою, у строк, встановлений ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України та не прийняв рішення за результатами його розгляду, натомість листом від 24 грудня 2021 року № 2501/05-26 Солтвинська селищна рада повідомила позивача про неможливість затвердження проекту землеустрою, оскільки вказана земельна ділянка не відповідає містобудівній документації.

Разом з тим, суд зазначає, що неприйняття Солотвинською селищною радою жодного рішення у строк, визначений статтею 118 Земельного кодексу України, ставить особу у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду її звернення органом місцевого самоврядування.

Відтак, на переконання суду, відсутність рішення Солотвинської селищної ради за результатами розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою від 24 червня 2021 року свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, оскільки рішення по суті за заявою позивача відповідачем не прийнято, суд з урахуванням вимог ст. 245 КАС України, а також висновків суду у даній справі щодо порушення процедури розгляду заяви позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою, та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду, з урахуванням висновків суду.

Відтак, позовні вимоги необхідно задовольнити.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірності не розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню, та необхідно визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою від 24 червня 2021 року, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1816,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (Закарпатська область Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Харківська, буд. 1, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області.

3. Зобов`язати Солотвинську селищну раду Тячівського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:002:0581), яка розташована в смт. Солотвино, урочище Граденяси, Тячівського району Закарпатської області на пленарному засіданні Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та прийняти відповідне рішення ,з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (Закарпатська область Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Харківська, буд. 1, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька