Справа № 944/3326/21
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/3326/21
Провадження №2-а/944/23/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДОП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Горона Михайла Михайловича, ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ДОП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Горона М.М., ГУНП у Львівській області про скасування постанови серії ГАБ №308799 від 15.06.2021 року про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 15.06.2021 року ДОП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Горон М.М. була винесена постанова серії ГАБ №308799, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення він не виконав вимог ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», оскільки, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 об 00год 00хв 07.06.2021року, голосно слухав музику, чим порушив тишу та спокій громадян.

Підставою винесення даної постанови став протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №103183 від 15.06.2021, згідно якого він 07.06.2021року 00год 00хв перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 порушив тишу, а саме, голосно слухав, чим порушив спокій громадян та вимоги ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КУпАП.

Оскаржувану постанову вважає незаконною з наступних підстав.

Він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , являється його сусідом.

Дійсно, між ним та сусідом по вулиці, громадянином ОСОБА_2 із-за незрозумілої прискіпливості останнього, склалися вкрай неприязні відносини, у зв`язку з чим та у будь- який спосіб намагається влаштувати йому незручності та неприємності.

Вищевказана постанова є результатом чергового звернення до поліції ОСОБА_2 , а свідками у ній є його родичі.

У своїй заяві ОСОБА_2 вказав адресу, за якою він не проживає. Крім цього, між подією, коли нібито було вчинене правопорушення - 07.06.2021року та датою складання протоколу про адміністративне правопорушення - 15.06.2021року сплинуло вісім днів, що вказує на очевидне порушення вимог ст. 254 КУпАП.

З тексту протоколу слідує, що «... ОСОБА_1 07.06.2021 близько 00.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 порушував тишу, а саме голосно слухав чим порушив спокій громадян...». Не зрозуміло про які голосні звуки йде мова, тобто відсутній детальний опис обставин, встановлених поліцейським під час розгляду справи.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені показання технічних приладів щодо фіксації перевищення допустимих звукових децибел у населених пунктах.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 значиться як потерпілим і як понятим. Також слід зазначити, що у протоколі відсутні підписи понятих.

Просить суд скасувати постанову від 15.06.2021 року серії ГАБ №308799 ДОП Яворівського РВГІ ГУНП у Львівській області капітана поліції Горона М.М. та закрити провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, на адресу суду скерував заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідачі відзиву на позов та будь-яких доказів у визначений строк, які б спростовували доводи позивача не подали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами та доказами.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які містяться в матеріалах провадження, встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення позивач не виконав вимог ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», оскільки, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 об 00год 00хв 07.06.2021року, а саме, голосно слухав музику, чим порушив тишу та спокій громадян.

Підставою винесення оскарженої постанови став протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №103183 від 15.06.2021, згідно якого він 07.06.2021року 00год 00хв перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 порушив тишу, а саме, голосно слухав, чим порушив спокій громадян та вимоги ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КУпАП.

Однак, із оскаржуваної постанові не вбачається відомостей про пристрій на який здійснювалася фіксація вказаного правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.182 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані:

-здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами;

-забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами;

-вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти):

1) жилих будинків і прибудинкових територіях;

2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури;

3) готелів і гуртожитків;

4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу;

5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Проведення на захищених об`єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з двадцять першої до восьмої години, а у святкові та неробочі дні - цілодобово. Власник або орендар приміщень, у яких передбачається проведення ремонтних робіт, зобов`язаний повідомити мешканців прилеглих квартир про початок зазначених робіт. За згодою мешканців усіх прилеглих квартир ремонтні та будівельні роботи можуть проводитися також у святкові та неробочі дні. Шум, що утворюється під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати санітарних норм цілодобово.

Передбачені частинами другою, третьою та четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки:

1) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

2) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму за межі таких приміщень;

3) попередження та/або ліквідації наслідків аварій, стихійного лиха, інших надзвичайних ситуацій;

4) надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень;

5) попередження крадіжок, пожеж, а також виконання завдань цивільної оборони;

6) проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, про які завчасно сповіщено органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування;

7) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність жилих і громадських будівель, за умов ужиття невідкладних заходів щодо максимального обмеження проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

8) відзначення встановлених законом святкових і неробочих днів, днів міст, інших свят відповідно до рішення місцевої ради, проведення спортивних змагань;

9) проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів у заборонений час за погодженням із уповноваженим органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому правилами додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З ч.2 ст.2 КАС України слідує що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КАС України ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та п. 43 Додатка № 1 до Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року N 463. рівень шуму на території житлової забудови, на яку впливає шум об`єктів будівництва та реконструкціїне може перевищувати 50 дБА.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №103183 від 15.06.2021року та в оскаржуваній постанові не зазначено який саме рівень шуму створив позивач та за допомогою яких спеціальних технічних засобів проводилось вимірювання рівня шуму.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.182КУпАП відповідачем не надано. У матеріалах справи відсутній будь-який

доказ який би підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КУпАП.

Відповідач не подав відзиву на позов, не спростовував доводів позивача щодо неправомірності прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення та на неодноразові виклики суду не з`явився в судове засідання.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, є недоведеним.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, № рішення 73700340.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами позивача щодо відсутності події правопорушення та вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України; ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п. 2 ст. 278, ст. 245, ст. 251, ст. 280, ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 43 Додатка № 1 до Державних санітарних норм

допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України 22 лютого 2019 року N 463 Відповідачем не було своєчасно, всебічно, в повному обсязі і об`єктивно з`ясовано усі обставини справи, не було вирішено відповідності протоколу матеріальному та процесуальному закону, не встановлено наявність чи відсутність доказів про використання технічних приладів та технічних засобів за допомогою яких було встановлено рівень шуму.

В порушення ст. 278КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було вирішені питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної капітаном поліції Горон М.М. постанови ГАБ №308799 від 15 червня 2021 року, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об`єктивно з`ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню, а провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.77, 229, 242-244, 246, 250, 268, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДОП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Горон Михайла Михайловича, ГУНП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ГАБ №308799 від 15.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 .

Відповідач: ДОП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Горон М.М.,

адреса місця праці: 8100 м.Яворів вул.Ів.Франка, 16 Львівської області.

Відповідач: ГУ НП у Львівській області

адреса місця праці: 79001 м.Львів пл.Григоренка, 1.

Суддя Швед Н.П.