Справа № 140/16198/21
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

09 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/16198/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 23800,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що ними вперше позовну заяву про стягнення коштів з відповідача подано до суду 07.05.2020, тобто в межах строків звернення до суду. В подальшому вказана позовна заява у зв`язку із несплатою судового збору була залишена судом без руху, а 31.08.2020 ухвалою Волинського окружного адміністративного суду повернута позивачу (справа №140/6601/20).

Крім того, просить врахувати, що відсутність коштів на сплату судового збору не може бути підставою для відмови від доступу до правосуддя. З цих підстав просив поновити строк на звернення до суду.

Позовна заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Згідно із частиною п`ятою статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР у разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пунктів 8 - 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (зі змінами), рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку. Питання про застосування фінансових санкцій може розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій. Рішення про застосування фінансових санкцій складається у трьох примірниках, один з яких залишається в органі, посадова особа якого прийняла це рішення; другий - надсилається у триденний строк після його прийняття суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або видається його уповноваженому представникові; третій - надсилається до територіального органу ДПС за місцем реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) для здійснення контролю за надходженням до державного бюджету суми сплаченого штрафу у разі порушення законодавства у сфері виробництва та обігу спирту або за місцем вчинення порушення для здійснення контролю за надходженням до місцевих бюджетів суми сплаченого штрафу в разі порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального. У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається із змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення фінансових санкцій з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 23800,00 грн. ,застосованих згідно із рішенням про застосування фінансових санкцій від 07 лютого 2020 року №000194-32.

Як слідує з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 07 лютого 2020 року №000194-32, несплата фінансових санкцій за яким слугувала підставою для звернення до суду із цим позовом, вручене відповідачу 15 лютого 2020 року.

Отже, у позивача виникли підстави для звернення до суду з цим позовом у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій від 07 лютого 2020 року №000194-32, починаючи з 17 березня 2020 року, та з цього дня обчислюється тримісячний строк звернення до суду.

Проте позов подано до суду лише 23 грудня 2021 року, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

Наведені позивачем обставини щодо причин поважності пропущення строку на думку суду не є поважними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Визначальним в даному випадку є суб`єктивне право суб`єкта владних повноважень на звернення до суду у спосіб та строки, визначені Законом.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Як слідує з тексту заяви про поновлення строку, позивач вже звертався до суду із аналогічним позовом 07.05.2020, тобто в межах строків звернення до суду. В подальшому вказана позовна заява у зв`язку із несплатою судового збору була залишена судом без руху, а 31.08.2020 ухвалою Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/6601/20 повернута позивачу.

Крім того, як вбачається із даних програмно-апаратного комплексу Діловодство спеціалізованого суду, повторно з таким позовом позивач звернувся до суду 10 вересня 2021 року, однак ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі № 140/9845/21 позов Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій залишено без розгляду. В апеляційному порядку вказана ухвала позивачем не оскаржувалась та набрала законної сили.

Вказане свідчить про те, що позивач не вживав всіх залежних від нього дій, спрямованих на подання позовної заяви у строк, встановлений статтею 122 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позивач не надав доказів та не навів обставин, які вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду у строк передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України та неможливості в найкоротший строк подачі позову після першого повернення позовної заяви, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Не можуть бути взяті до уваги твердження позивача про відсутність коштів на сплату судового збору, та не можливості з цих підстав звернення до суду, оскільки, як вбачається із даних програмно-апаратного комплексу Діловодство спеціалізованого суду, починаючи з 2021 року ГУ ДПС України у Волинській області постійно зверталося до суду з іншими позовами, сплачуючи при цьому судовий збір у належному розмірі.

Крім того, надані позивачем листування ГУ ДПС у Волинській області з Державною податковою службою України не підтверджують відсутності коштів на рахунках контролюючого органу, призначених на сплату судового збору, в період з 17 березня 2020 року по 23 грудня 2021 року, тобто з дня початку обчислення тримісячного строку звернення до суду до дати звернення до суду з цим позовом, а відтак неможливості звернення до суду із даним позовом у строки, передбачені ч. 2 ст. 122 КАС України.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина четверта статті 123 КАС України).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки ГУ ДПС у Волинській області не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, то слід дійти висновку, що позивач не довів поважність причин пропуску строку звернення до суду. Відтак і підстави для поновлення йому строку звернення до суду із цим позовом як такого, що пропущений з поважних причин відсутні.

Отже, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Керуючись частинами третьою, четвертою статті 123 КАС України, пунктом 8 частини першої статті 240, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Д. Ковальчук