Справа № 400/5672/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/5672/21
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також про зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУ ПФУ в Миколаївській області) в якому просив:

визнати протиправним рішення про перерахунок пенсії щодо зміни (зменшення) відсоткового розміру пенсії за вислугу років з 90% до 60% від заробітку та обмеження її граничним розміром;

зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати працюючого працівника прокуратури, без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-421вих-20, починаючи з 01.10.2020 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованої сумою пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789 - ХІІ (далі Закон №1789 - ХІІ), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати працюючого працівника прокуратури.

У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, він звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії, на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури.

Водночас, як стверджує позивач, ГУ ПФУ в Миколаївській області при проведенні перерахунку пенсії протиправно зменшило її відсотковий розмір до 60% та обмежило її максимальним розміром.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправним рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо зміни (зменшення) при перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 її процентного розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її граничним розміром.

Суд також зобов`язав ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-421вих-20 у розмірі 90% заробітку та без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2020.

Задовольняючи заявлені вимоги в частині протиправного зменшення відсоткового розміру пенсії, суд першої інстанції виходив із того, що частина 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» 14.10.2014 №1697 VII (далі Закон №1697 VII), яка встановлює розмір пенсійних виплат не більш ніж 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, почала діяти після призначення пенсії позивачу.

На момент призначення позивачу пенсії, як указав суд, максимальний її розмір був обчислений відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону №1789 ХІІ та не повинен був перевищувати 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури.

За аналізом викладеного, суд зробив висновок, що внаслідок внесення змін до статті 50-1 Закону №1789 - ХІІ, а також набрання чинності Законом №1697 VII рівень фінансового забезпечення пенсіонерів, в частині визначення її максимального відсотку погіршився.

Далі, суд зауважив, що стаття 86 Закону №1697 VII врегульовує порядок призначення пенсій, а не її перерахунок. Призначення та перерахунок пенсії не є тотожними, є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Таким чином, як резюмував суд, базові гарантії позивача, відповідно до статті 22 Конституції України, не можуть бути звужені в подальшому, тобто при проведенні перерахунку пенсії.

Задовольняючи вимоги про протиправність обмеження пенсії її максимальним розміром, суд першої інстанції вважав, що пункт 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 (далі Закон №3668 - VI) не поширює обмеження пенсії максимальним розміром, на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання ним чинності.

Покликаючись на висновки колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені в постанові від 11.11.2020 у справі № 759/9981/16-а, суд першої інстанції зробив висновок, що норма частини 1 статті 2 Закону №3668 VI підлягає застосуванню до категорій пенсіонерів, яким пенсія призначена, зокрема відповідно до Закону №1789 ХІІ.

Таким чином, аналіз наведених норм, на думку суду першої інстанції, свідчить про те, що запроваджені Законом №3668 - VI та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» від 24.12.2015 № 911-VIII (далі Закон № 911-VIII) обмеження щодо виплати пенсії максимальним розміром не застосовуються до пенсій, що призначені до набрання вказаними Законами чинності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ПФУ в Миколаївській області, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ГУ ПФУ в Миколаївській області покликаючись на частину 2 статті 86 Закону №1697 VII вказує, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

На думку скаржника, проведення перерахунку пенсії працівнику прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії та не може здійснюватися на законі, який втратив чинність.

Далі, ГУ ПФУ в Миколаївській області наголошує, що пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668 VI і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановленим цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленого Законом №1697 VII.

Також, скаржник наполягає на пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач, вимагаючи проведення перерахунку з 01.10.2020, звернувся до суду у липні 2021.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 указує на необґрунтованість, викладених у неї доводів та просить залишити її без задоволення.

Окрім доводів, що були викладені позивачем у позові і знайшли своє відображення в рішенні суду першої інстанції, останній вказує на судову практику суду першої та апеляційної інстанцій, де висловлена позиція, що працівник прокуратури має право на перерахунок пенсії в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати працюючого працівника прокуратури, без обмеження максимального розміру пенсії.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 19.04.2002 отримує пенсію за вислугу років (а.с.16), призначену відповідно до ст. 50-1 Закону №1789 ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати працюючого працівника прокуратури.

20.10.2020 Миколаївська обласна прокуратура видала ОСОБА_1 довідку №21-421вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (а.с.15).

Довідка видана на підставі рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020р.

03.11.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с.12).

На звернення позивача, ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило, що його пенсія перерахована на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 № 21-421вих-20 з 01.10.2020 із розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати та з обмеженням її максимального розміру. Зазначено, що розмір його пенсійної виплати, відповідно до абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697 VII, з 01.10.2020 становить 17 690 грн (а.с.13-14).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Наведені питання були предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду та правова позиція стосовно вирішення цих питань була викладена в постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20.

У цій справі Верховний Суд відступив від правової позиції, що була викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 про те, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Так, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон № 1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону № 1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок, як вважає Верховний Суд, узгоджується з покладеним в основу Закону № 1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, Верховний Суд виходив із такого.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Досліджуючи довід позивача щодо незворотності, відповідно до статті 58 Конституції України, дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно висновків Конституційного Суду щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом № 1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону № 1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону № 1697-VII.

Аналізуючи позицію суду, що частина 1 статті 22 Конституції України забороняє при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності, колегія суддів зазначає таке.

Гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

З огляду на наведене, випливає висновок, що на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону № 1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Переходячи до вирішення питання щодо правомірності ГУ ПФУ в Миколаївській області обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів зазначає таке.

У наведеній вище постанові Верховного Суду, останній відступив від позиції, що була викладена в постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а про те, що оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером, і пенсія призначена йому до 01.01.2016, то до розміру пенсії позивача не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Відступаючи від такої позиції, Верховний Суд відзначив.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про прокуратуру , не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку колегії суддів, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Є доречним звернутися до практики Європейського суду з прав людини, де Суд, визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені.

Хоча виплати соціального страхування є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, неправильно тлумачуючи закон.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та про прийняття нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

За результатами апеляційного перегляду, згідно статті 139 КАС України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

За приписами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним, скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 10.03.2022.