Справа № 307/4763/21
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2022-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4763/21
Провадження № 2-а/307/43/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Полгара М.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 940160 від 07 грудня 2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що він 07 грудня 2021 року о 20 год. 35 хв. в с. Вільхівці, по вул. Кринички, керував транспортним засобом марки VW Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , не надав для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1.а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного. Так, 07 грудня 2021 року, вони разом з дружиною повертались з с. Вільхівці-Лази додому на автомобілі VW Caddy, дружина знаходилась за кермом транспортного засобу, а він відповідно в якості пасажира. Заїхавши у вул. Кирнички та проїхавши декілька метрів, їхній транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, які одразу підійшли до передніх дверей автомобіля та зажадали від дружини пред`явлення документів на транспортний засіб, а потім безпідставно вважаючи його водієм, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водночас, будь-яких постанов щодо нього останній не складав, не пропонував йому ознайомитись з їх змістом, не відібрав від нього пояснень, не вручив копію постанови та взагалі не повідомляв про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП. Будучи пасажиром в автомобілі Правила дорожнього руху, ним взагалі не порушувались. З яких підстав працівниками поліції було зроблено висновок про вчинення ним адміністративне правопорушення йому не відомо. Окрім цього, про наявність такої постанови він дізнався 21 грудня 2021 року, оскільки саме тоді після ознайомлення його захисником з адміністративними матеріалами за ст. 130 КУпАП, останній повідомив йому про існування оскаржуваної постанови. Водночас зазначені в постанові відомості про те, що начебто він відмовився від підпису в ній, не відповідають дійсності, оскільки про складення такої його ніхто не повідомляв. Всупереч наведеному, поліцейський Коршинський Б.Б., розглядаючи справу про притягнення його до адміністративної відповідальності у його відсутності, без повідомлення про місце і час розгляду справи, не роз`яснив йому права та обов`язки, не надав можливість дати пояснення з приводу інкримінованого йому порушення, не відібрав пояснення у особи, яка знаходилися в автомобілі за кермом ( ОСОБА_2 ), натомість за відсутності будь-яких доказів, передбачених ст.251 КУпАП, безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення якого він не вчиняв. Разом з цим, оскаржувана постанова не містить будь-яких даних щодо фото або відео фіксації порушення та відповідно відомості про технічний засіб, яким такі здійснено. Враховуючи наведене, вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Також, вважає, що десятиденний строк для звернення до суду з вказаним позовом, ним пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувана постанова винесена 07 грудня 2021 року, однак не направлена йому відповідачем і по сьогоднішній день, про її наявність він дізнався 21 грудня 2021 року, під час ознайомлення його захисником з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить відмітка про ознайомлення з матеріалами від 21 грудня 2021 року. Тому просить поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, як такий що пропущено з поважних причин та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 940160 від 07 грудня 2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

30 грудня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

25 січня 2022 року від Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУНП в Закарпатській області не визнає позов в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2021 року о 01 год. 00 хв. в с. Вільхівці водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно з пунктом 1.3. ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Відповідно до пунктів 2.1, 2.4 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки вищевказані документи З оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом та не надав для перевірки посвідчення водія а відтак, порушив приписи ПДР України, за що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ, поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Звідси, дії поліцейського щодо зупинки керованого позивачем транспортного засобу та його вимога пред`явлення водієм відповідних документів, ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та його представник Полгар М.З., позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених підстав та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні показала, що у грудні 2021 року близько 20 години вона разом із чоловіком ОСОБА_1 поверталися додому із с. Вільхівці-Лази, Тячівського району, Закарпатської області. Вона керуючи автомобілем VW Caddy та повернувши на вул. Криничка в с. Вільхівці, Тячівського району, Закарпатської області її наздогнав автомобіль працівників поліції, який подав сигнал проблисковим маячком. На вимогу працівників поліції вона зупинилася та до неї підійшов працівник поліції та попросив надати для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Виконавши вимогу працівника поліції, та надавши для перевірки відповідні документи працівники поліції підійшли до її чоловіка та почали вимагати надати посвідчення водія, так як він порушив правила дорожнього руху. ОСОБА_1 повідомив їх, що за кермом автомобіля він не перебував та жодних правил дорожнього руху не порушував. Працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу жодної постанови про накладення адміністративного стягнення не виносили та ОСОБА_1 не вручали.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року постановою серії БАА № 940160 поліцейським з РПП, ВПД № 1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Коршинського Богдана Богдановича було притягнуто до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 07 грудня 2021 року о 20 годині 35 хвилин в с. Вільхівці по вулиці Кринички, останній керував транспортним засобом марки VW Caddy, номерний знак НОМЕР_1 , не надав для перевірки посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР (а.с.4).

28 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та поновлення строку звернення до адміністративного суду, тобто після закінчення строку на оскарження даної постанови.

З приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення БАА № 940160 вбачається, що копію постанови особі, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,, на місці розгляду справи вручено не було, а копію постанови отримано захисником 21 грудня 2021 року при ознайомленні з матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, (а.с.4-5).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 16 вказаного Закону, визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 а ПДР України, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху ( частини перша друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у них містяться лише оскаржувана постанова, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП проте, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема, фото- чи відеозапис, яким би було зафіксовано вчинення позивачем адміністративне правопорушення, відповідач не надав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що поліцейським з РПП, ВПД № 1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Коршинським Б.Б., під час винесення оскаржуваної постанови були порушені права ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже копія постанови серії БАА № 940160 від 07.12.2021 року не містять даних про роз`яснення останньому його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у постанові про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачами наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

Таким чином, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачами, які заперечували проти позову, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 940160 від 07 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, буд. 13, Закарпатської області, .

Суддя: М.Д. Стецюк