Справа № 120/2668/22-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

02 березня 2022 р. Справа № 120/2668/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

На переконання суду, позивачем у позовній заяві належним чином не обґрунтовано обставини, на яких ґрунтуються його вимоги до відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, в площині існуючих спірних правовідносин.

Так, за змістом позовних вимог позивач оскаржує дії Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованості по пенсійній виплаті за період з 01.12.2019 по 30.09.2021 в сумі 171421,35 грн., що виникла у зв`язку з виконанням виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року по справі № 120/6702/21.

Втім, суд зазначає, що виходячи із положень статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», а також норм Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (органи Державної казначейської служби України) виконують лише рішення суду про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ.

Натомість, те рішення суду у справі № 160/6702/21-а, на виконання якого видано виконавчий лист від 28.09.2021, носить виключно зобов`язальний характер та не передбачає стягнення будь-яких пенсійних виплат з боржника на користь позивача. Відповідно, таке рішення виконується органами державної виконавчої служби.

Із цього слідує, що позивачем всупереч положенням п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві не обґрунтовано та не зазначено жодних доказів про те, що на його користь є ухвалене судом судове рішення про стягнення з органів пенсійного фонду пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по 30.09.2021 в сумі 171421,35 грн., і таке рішення (про стягнення коштів) Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області безпідставно не виконується.

Більше того суд зазначає, що характер спірних правовідносин вказує на те, що заявляючи такі позовні вимоги до відповідача, позивач фактично намагається змінити спосіб виконання судового рішення у справі № 120/6702/21-а шляхом утворення нового спору із новим органом (відповідачем), а не ініціювати виконання судового рішення у той спосіб і порядок, який визначено в самому рішенні.

Тобто, судом з`ясовано, що саме обставини неналежного (неповного) виконання судового рішення у справі № 120/6702/21-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області і окреслюють характер спірних правовідносин, і жодного нового спору в цьому випадку між позивачем і органом державної казначейської служби не виникає.

Слід відмітити, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Водночас, розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.

Так, частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, саме в межах процедури виконання судового рішення суд згідно ст. 378 КАС України може встановити чи змінити спосіб і порядок його виконання.

Аналіз зазначених норм свідчить, що КАС України передбачає такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України), визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України), оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, вчинених при примусовому виконанні рішення суду (стаття 287 КАС України).

Так, у постанові від 20.02.2019 року по справі N 806/2143/15 Верховний Суд дійшов висновку, що зазначені правові норми КАС України (статті 382, 383) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням (невиконанням) судового рішення в цій справі.

До того ж, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.

Вищевикладені обставини вказують на те, що заявлені у цій справі позовні вимоги по своїй суті є вимогами виконати судове рішення у справі № 120/6702/21-а, яке набрало законної сили у спосіб, що не передбачено самим судовим рішенням.

Тобто, в цьому випадку слід роз`яснити позивачу, що якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю боржника при виконанні судового рішення у справі № 120/6702/21-а порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статтей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов до іншого суб`єкта владних повноважень (органу державної казначейської служби), який у спірних правовідносинах не наділений повноваженнями виконувати судове рішення зобов`язального характеру.

Таким чином, оскільки виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не підтверджується відповідними доказами, які повинні підтверджувати такі обставини та свідчити про існування реального (а не уявного) спору, дану позовну заяву необхідно залишити без руху запропонувавши позивачу доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких він ґрунтує свої вимоги до відповідача із зазначенням правової підстави позову, тобто вказати законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем, а також надати докази про те, що на користь позивача є прийняте судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення на його користь пенсійних виплат з чітко вказаною сумою, яке відповідач, як орган Казначейства, безпідставно не виконує.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович