Справа № 140/13479/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року ЛуцькСправа № 140/13479/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій з приводу неправильного нарахування та виплати грошового забезпечення під час проходження служби з 01 січня 2020 року по 03 вересня 2021 року та нарахуванні виплаті вихідної допомоги при звільненні; зобов`язання провести перерахунок та виплату грошового забезпечення з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, усіх щомісячних одноразових додаткових видів грошового забезпечення, грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеним шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня 2020 року у 2020 році та на 01 січня 2021 року у 2021 році на відповідні тарифні коефіцієнти згідно із п.4 Постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» та провести перерахунок і виплату вихідної допомоги при звільненні із врахуванням раніше проведених виплат грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУ ДФС у Волинській області №102-о від 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнений за пунктом 64-г постанови Кабінету Міністрів України №114-1992 року через скорочення штатів з 03 вересня 2021 року.

Позивач вказує, що під час проходження служби у період з 01 січня 2020 року по час звільнення у 2021 року йому не вірно нараховувалось та виплачувалося грошове забезпечення, що потягло невірне нарахування та виплату вихідної допомоги при звільненні, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про ліквідацію вказаних ним порушень, відповідно до пункту 4 Постанови №704, проте отримав відмову.

Так, у пункті 4 Постанови №704 вказано, що розміри посадових окладів, окладів за військовими, спеціальними званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року, але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатками №1.12.13.14.

Таким чином передбачалось, що посадові оклади осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях будуть пов`язані із розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб чи розміром мінімальної заробітної плати, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України" на 01 січня календарного року, які щорічно змінюються в сторону збільшення.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (далі - Постанова №103) були внесені зміни до ряду нормативних актів в тому числі і до пункту 4 Постанови №704 виклавши її в наступній редакції: Установити що розміри посадових окладів , окладів за військовим, спеціальним званням військовослужбовців , осіб рядового і начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатком №1.12.13.14.

Даною постановою пов`язано посадові оклади, осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях виключно із сталим розміром прожиткового мінімуму встановленого станом на 01 січня 2018 року - 1 761,00 грн та з розміру мінімальної заробітної плати - 3 723,00 грн із цього розрахунку проводились та продовжувались нараховуватись і виплачуватись матеріальне і грошове забезпечення у 2020-2021 роки, що, на думку позивача, було порушенням його прав і свобод та інтересів з боку відповідача.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним пункт 6 Постанови №103, якою були скасовані і внесені зміни до пункту 4 Постанови №704.

Таким чином, внесені зміни до пункту 4 Постанови №704 Постановою №103 скасовані за рішенням суду, яке набрало законної сили, але незважаючи на це відповідачем продовжувалась виплата заробітної плати за її правилами.

З наведених підстав позивач вважає, що під час проходження служби у податковій міліції ГУ ДФС України починаючи з 29 січня 2020 року по час звільнення відповідач не нараховував і не виплачував йому належного грошового забезпечення за порядком встановленим пунктом 4 Постанови №704, внаслідок було допущено істотне порушення його прав та гарантій на отримання належного грошового забезпечення та позивачем не отримано належного грошового та соціального забезпечення під час служби в період 2020-2021 років, з огляду на що просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління ДФС у Волинській області позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що скасування у судовому порядку пункту 6 Постанови №103, якою внесені зміни до пункту 4 Постанови №704, не означає автоматичного поновлення положень, що діяли до внесення змін. Суд не наділений повноваженнями відновлювати дію нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України. Визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, проходження служби яких пов`язане з присвоєнням військових/спеціальних звань, в тому числі працівників податкової міліції, належить до компетенції Кабінету Міністрів України.

Відповідач також зазначив, що здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінету Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання ГУ ДФС у Волинській області. Тому зміна порядку розрахунку розміру грошового забезпечення працівників знаходиться поза межами правових та фінансових можливостей ГУ ДФС у Волинській області.

Пунктом 4 Постанови №704 розмір грошового забезпечення розраховується виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. З моменту внесення Постановою №103 змін до вказаного пункту, у тому числі після набрання законної сили рішенням суду про визнання цих змін нечинними (рішення у справі 826/6453/18), редакція вказаного пункту Постанови №704 Кабінетом Міністрів України не змінювалась. Рішення про перерахунок грошового забезпечення військовослужбовців та інших категорій осіб, які підпадають під дію вказаної Постанови, відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Кабінетом Міністрів України також не приймалося.

З урахуванням наведеного відповідач уважає, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку позивачу грошового забезпечення з врахуванням всіх його складових, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 2020-2021 роки та просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 30 червня 2020 року №80-о майора податкової міліції ОСОБА_1 - старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління Головного управління ДФС у Волинській області 01 липня 2020 року призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливих важливих справ оперативно-технічного відділу управління оперативної підтримки Головного управління ДФС у Волинській області (а.с. 23).

Згідно із наказом ГУ ДФС у Волинській області від 31 березня 2021 року №26-о майора податкової поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу управління боротьби з фінансовими злочинами управління ДФС у Волинській області, встановивши посадовий оклад згідно з штатним розписом (а.с. 21).

Наказом ГУ ДФС у Волинській області від 02 вересня 2021 року №102-0 майора податкової міліції ОСОБА_1 - старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Волинській області звільнено із посади та з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за підпункту пунктом "г" 64 (через скорочення штатів) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114, з 03 вересня 2021 року. Вислуга на день звільнення в пільговому обчисленні складає - 18 років 04 місяці 11 днів, в календарному обчисленні складає 14 років 00 місяців 02 дні(а.с. 5).

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДФС у Волинській області із заявою, в якій просив провести перерахунок та доплату грошового забезпечення у відповідності до положень пункту 4 Постанови №704 з врахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Бюджет України" станом на 01 січня календарного року, але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року з 01 січня 2020 року по даний час з урахуванням того, що для визначення посадового окладу та окладу за спеціальне звання у 2020р. повинен був застосовуватись 50 відсотковий розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2020 року, що становить - 2 361,50 грн, а у 2021 році - 50 відсотковий розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2021 року становить 3 000,00 грн. (а.с. 6-8).

Листом від 11 жовтня 2021 року №359/Ц/03-97-10-10 відповідач повідомив, що здійснює виплату грошового забезпечення в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, та в межах асигнувань, що виділяються на утримання ГУ ДФС у Волинській області, тому зміна порядку розрахунку розміру грошового забезпечення працівників знаходиться поза межами правових та фінансових можливостей ГУ ДФС у Волинській області. Пунктом 4 Постанови №704 розмір грошового забезпечення розраховується виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. З моменту внесення Постановою №103 змін до вказаного пункту, у тому числі після набрання законної сили рішенням суду про визнання цих змін нечинними, редакція вказаного пункту Постанови №704 не змінювалась та рішення про перерахунок грошового забезпечення військовослужбовців та інших категорій осіб, які підпадають під дію вказаної Постанови, відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Кабінетом Міністрів України також не приймалося (а.с. 9-10).

Позивач, вважаючи порушеним право на належний розмір грошового забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спір у цій справі виник щодо визначення розміру грошового забезпечення позивача працівника податкової міліції, а саме застосування розрахункової величини для обчислення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, від яких залежить обчислення щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 357.1 статті 357 Податкового кодексу України (далі - ПК України) форми та розмір матеріального забезпечення осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції визначає Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 17 липня 2018 року №616 (далі - Порядок №616).

Як установлено пунктом 3 розділу І Порядку №616, грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

За змістом пункту 1 розділу ІІ Порядку №616 посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9-11 до Постанови №704 та визначених у штатних розписах відповідних органів ДФС, з дня призначення на відповідну посаду.

Як визначено пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №616, оклади за спеціальним званням особам рядового та начальницького складу податкової міліції встановлюються у розмірах, визначених додатком 14 до Постанови №704 (з урахуванням пункту 4 постанови № 704), з дня присвоєння спеціального звання Указом Президента України або наказом органу ДФС, або наказом навчального закладу ДФС відповідно до Указу Президента України від 21 березня 2002 року №277 "Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Постановою №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 (далі тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів); схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10 (далі схема тарифних розрядів); схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Станом на час прийняття Постанови №704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови №704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В Додатках 1 та 14 до Постанови №704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14"

Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленогозакономна1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року".

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови № 103, яким вносились зміни до Постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема пункт 4 Постанови №704.

Таким чином, з 29 січня 2020 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 пункт 6 Постанови №103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, зокрема, із відомостей з розрахункових листів про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за 2020 рік та 2021 рік, посадовий оклад позивача як у 2020 році, так і у 2021 році розраховувався із застосуванням тарифного коефіцієнта до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Отже, посадовий оклад позивача та оклад за спеціальним званням з 29 січня 2020 року і надалі визначені, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (у 2020 році, починаючи з 29 січня 2020 року) та не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (у 2021 році) (а.с.31-32).

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, відповідно до наказу ГУ ДФС у Волинській області від 20 травня 2020 року №58-в, позивачу було надано 05 календарних діб чергової відпустки за 2020 рік з 21 травня 2020 року по 25 травня 2020 року включно з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.14).

Згідно із наказом відповідача від 03 червня 2021 року №83-в ОСОБА_1 надавалася відпустка у розмірі 14 календарних діб чергової відпустки за 2021 рік з 07 червня 2021 року по 21 червня 2021 року включно з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.18).

Тому, враховуючи вищевказані накази ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_1 було надано матеріальну допомогу, яка, як стверджує позивач, вираховувалась не відповідно до пункту 4 Постанови №704, а за правилами внесених змін до неї Постановою №103.

Проте, згідно з пунктом 3 розділу II Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Отже, вказаною нормою закону законодавець заборонив застосовувати новий розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, в тому числі й військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Суд зазначає, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу II Закону №1774 та пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, перевагу належить віддати положенням Закону як акту права вищої юридичної сили, оскільки відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3757/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 200/3774/20-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 240/11952/19, від 14 квітня 2021 року у справі №240/12309/20 і суд у цій справі не вбачає підстав для відступу від цієї позиції.

Така ж правова позиція з приводу подібних правовідносин, викладена і в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суд від 27 жовтня 2021 року у справі №140/5602/21.

За такого правового регулювання та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки розмір посадового окладу встановлюється Кабінетом Міністрів України шляхом прийняття відповідних нормативно-правових актів. Суд не має повноважень встановлювати розміри грошового забезпечення працівників, які є іншими, ніж передбачено чинним законодавством та фінансовим забезпеченням відповідного державного органу. Постанова №704 набрала чинності у 2018 році і нею було встановлено, що розмір посадового окладу визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, тобто розмір прожиткового мінімуму визначається станом на 01 січня 2018 року, та вказаною постановою не передбачено перерахунок розміру посадового окладу щорічно у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму. Станом на 29 січня 2020 року Кабінетом Міністрів України не приймалось жодного нормативного акту про зміну розміру грошового забезпечення працівників податкової міліції, як обов`язкової передумови для виникнення у відповідача обов`язку перерахунку грошового забезпечення позивача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що взаємопов`язані позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 243-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк