Справа № 260/2849/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2022 року м. Ужгород№ 260/2849/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

сторони у судове засідання - не з`явилися;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича про визнання протиправними дій, що супроводжувалися прийняттям процесуальних документів, в межах виконавчого провадження по ВП №60908002, у формі рішень - винесення постанови про стягнення основної винагороди від 18.12.2019 р. по ВП №60908002 в розмірі 32 430,11 грн., визнання протиправною та скасування постанови від 18.12.2019 року про стягнення основної винагороди по ВП №60908002.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2019 року приватним виконавцем Кохан П.І. було відкрито виконавче провадження ВП № 60908002 та в межах даного виконавчого провадження 18.12.2019 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, відповідно до якої з ОСОБА_1 підлягає до стягнення основна винагорода у сумі 32430,11 грн., що стягується у відповідності до порядку виплати основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми. В подальшому, 21.05.2020 року приватним виконавцем Кохан П.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №60908002. Позивач зазначає, що під час примусового виконання рішення суду в межах ВП №60908002 приватним виконавцем Кохан П.І. фактичного стягнення коштів з позивача здійснено не було, а тому позивач наголошує на тому, що постанова від 18.12.2019 року про стягнення основної винагороди по ВП №60908002 є протиправною та підлягає скасуванню, а тому просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що 18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було відкрито виконавче провадження №ВП 60908002. Також, 18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ч.19 Порядку №643 "Виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця" було винесено постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 32430,11 грн. Відповідач наголошував, що згідно вимог чинного законодавства України стягнення з боржника виконавчого збору (основної винагороди) в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком виконавця, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" було відкрито виконавче провадження №ВП 60908002 з виконання виконавчого листа виданого Ужгородським міськрайонним судом №2п-5558/Ю від 02.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Закарпатської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість по кредитному договору №014/4074/82/ НОМЕР_1 від 05.12.2007 р. в розмірі 322 481,19 грн., стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120,00 грн. (а.с. 65).

18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, згідно якої підлягають стягненню мінімальні витрати пов`язані з відкриттям виконавчого провадження у розмірі 112,20 грн. та надіслано сторонам виконавчого провадження від 18.12.2019 року (а.с. 67).

18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ч.19 Порядку №643 виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця винесено постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 32 430,11 грн., постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця надіслано сторонам виконавчого провадження від 18.12.2019 року.

18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та надіслано сторонам виконавчого провадження від 18.12.2019 року (а.с. 69). На підставі даної постанови внесено відомості про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 78,84-89).

18.12.2019 року приватним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника та надіслано на виконання до банківських установ від 18.12.2019 року (а.с. 80).

18.12.2019 року приватним виконавцем надіслано запит до Територіального сервісного центру 2141, Головного управління Держгеокадастру у закарпатській області та Головного управління Держпродспоживслужби у Закарпатській області щодо виявлення майна, належного боржнику на праві власності (а.с. 70).

18.12.2019року приватним виконавцем керуючись ст..18 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано запит до ПП "Ужбудсервіс" щодо встановлення зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 77).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, під час виконання даного виконавчого провадження приватним виконавцем перевірено майновий стан боржника, шляхом надсилання запитів до реєструючих органів та запитів до банківських установ про наявність у боржника коштів на рахунках у банківських установах.

Згідно відповідей банківських установ у боржника відсутні відкриті рахунки в наступних банках (а.с. 90, 92-93, 96, 98, 101, 105, 106), а саме: в АТ "Комінвестбанк", АТ "Укрексімбанк", АТ "Таскомбанк", ПАТ "Промінвестбанк", ПАТ "Альфа-Банк", Акцент Банк", АТ "Ощадбанк". ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "ОТП Банк", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ "Укргазбанк".

24.12.2019 року було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_3 , з метою опису майна боржника, але провести опис майна виявилось неможливо у зв`язку з відсутністю боржника або іншої особи за місцем знаходження квартири, двері зачинені, вдома нікого не було (а.с. 81).

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Закарпатській області за №09-06/140 від 13.01.2020 року за боржником сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

04.02.2020 року приватним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про опис майна боржника та описано нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме: земельна ділянка, пл.0,051га, кадастровий номер :11:010:0313 (а.с. 107-109).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій матеріалів виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 до приватного виконавця Кохан П.І. із заявою про першочергове звернення стягнення на будь-яке майно чи інші цінності не звертався, підтверджуючих документів, що є власником будь-якого майна, що належить йому та знаходиться в інших осіб не надавав, на виклик приватного виконавця не з`явився.

21.05.2020 року на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача №114-43/3-83640 від 15.05.2020 року про повернення виконавчого документа на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

21.05.2020 року приватним виконавцем, згідно заяви стягувача №114-43/3-83640 від 15.05.2020 року про повернення виконавчого документа - винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №ВП 60908002 (а.с. 10-11).

Згідно ч.3 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця Кохан П.І. у зв`язку з закінченням виконавчого провадження була надіслана на примусове виконання до приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича та 27.05.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62185238 про стягнення з позивача на коритсь приватного виконавця Кохана П.І. основну винагороду в сумі 32 430, 11 грн. (а.с. 130-131).

15.06.2020 року боржником ОСОБА_1 подано скаргу до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії приватного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 18.12.2019року ВП №60908002 у розмірі 32430,11 грн., усунути порушення закону та визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця від 18.12.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у ВП №60908002 (а.с. 130-134).

На підставі даної скарги Міністерством юстиції України було прийнято рішення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_5 .

Згідно довідки за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. порушень вимог чинного законодавства не виявлено (а.с. 144-147).

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів встановлено засади розрахунку суми винагороди приватного виконавця та зафіксовано, що така винагорода залежить саме від суми, яка підлягає стягненню. Наведене спростовує щодо виключної пропорційності основної винагороди в залежності від суми, яка фактично стягнута.

Також системний аналіз частин 1, 3, 4 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» вказує на відмінність форм сплати винагороди приватному виконавцю, яка залежить від наявності виконавчого провадження в межах якого можуть вчинятися виконавчі дії спрямовані на виконання судового рішення та нерозривно із ним пов`язується. Зокрема, поняття «стягнення» винагороди використовується під час самостійної (поза межами виконавчого провадження із якого така винагорода виникла) реалізації права приватного виконавця на винагороду, яка не була отримана в розмірі відсотка суми, що підлягає стягненню. Зі змісту ч.3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" можна дійти висновку, що у разі невиплати (неотримання) приватному виконавцеві винагороди у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом, під час здійснення виконавчого провадження, яке з тих чи інших причин завершено, останній має право на примусове стягнення такої винагороди у сумі, що несплачена під час розподілу стягнутих з боржника коштів.

Таким чином, винагорода, яка була визначена у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом та не виплачена під час виконавчого провадження уже стягується у порядку встановленому для стягнення виконавчого збору.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.?

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами,, внесеними згідно із Законом № 2475-УШ від 03.07.2018, який набув чинності 28.08.2018 року).

З системного аналізу вище вказаних правових норм можна дійти висновку, що початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є подання стягувачем відповідної заяви про примусове виконання рішення, що є наслідком відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення шляхом винесення постанови, в тому числі про стягнення основної винагороди із зазначенням відсотка суми, що підлягає стягненню.

Таким чином, сума основної винагороди у розмірі 10 відсотків визначається та стягується виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Визначення розміру винагороди пов`язане з фактом початку примусового виконання за виконавчим документом.

З огляду на вище викладене, з системного аналізу Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стягнення з боржника виконавчого збору (основної винагороди) в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного (приватного) виконавця.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що на час відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця були відсутні будь які відомості про виконання боржником рішення суду, а тому приватним виконавцем правомірно, на підставі вимог чинного законодавства України, одночасно з відкриттям виконавчого провадження ВП №60908002 винесено постанову від 18.12.2019 року про стягнення з позивача основної винагороди по ВП №60908002.

Як встановлено в ході розгляду даної справи по суті, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 18.12.2019 року ВП №60908002 була пред`явлена до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. 22.05.2020 року. При цьому суд констатує, що предметом оскарження в межах даної позовної заяви є саме постанова приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П.І. від 18.12.2019 року про стягнення з позивача основної винагороди по ВП №60908002.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийняття ним постанови від 18.12.2019 року про стягнення основної винагороди по ВП №60908002.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 04.03.2022 року.