Справа № 156/479/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2022 рокуЛьвівСправа № 156/479/21 пров. № А/857/20949/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 01.11.2021 року (рішення ухвалене о 14:20 хв. у смт. Іваничі судом у складі головуючого судді Малюшевської І.Є., повне судове рішення складено 05.11.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гальчика Сергія Миколайовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що постановою начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гальчика Сергія Миколайовича № 1 від 04.06.2021 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. Зазначає, що жодного правопорушення він не вчиняв, закону не порушував, оскільки здійснив перепланування, яке не вимагає отримання дозвільних документів. Просив позов задоволити.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 01.11.2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що вбудоване нежитлове приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить приватному підприємцю ОСОБА_1 . У вказаному приміщенні розміщувалася аптека.

Позивачем згодом було здійснено поділ приміщення аптеки на окремі приміщення з окремими входами з метою здачі в оренду частин приміщення, що пустували.

Як вбачається з виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» технічного паспорту від 24.12.2019 року на об`єкт нерухомого майна - вбудоване приміщення «А-3» за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що таке складається з: тамбуру (26-12); торгового залу (26-13); коридору (26-14); коридору (26-15); матеріальної (26-16); тамбура (26-17); кабінета (26-18); коридора (26-19); кладової (26-20); санвузла (26-21); кімнати персоналу (26-22); санвузла (26-23); залу (26-24); кабінету (26-25). У техпаспорті зроблено помітку, що площа збільшена на 2,7 кв. м. за рахунок внутрішнього перепланування. Висота приміщення підвалу складає 2,2 м, вбудованого приміщення 3,4 м.

Позивачем визнається факт влаштування ним нової стіни, яка розділила існуюче приміщення на два приміщення з окремими входами; влаштування нового санвузла; влаштування нової стіни; влаштування входу в приміщення з вікна будівлі, влаштування вентиляційних отворів в огороджувальній та несучій конструкції у підвальному приміщенні.

Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 24.05.2021р. видано направлення для проведення позапланового заходу № 3 для здійснення позапланової перевірки на об`єкті: «Реконструкція вбудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 » щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Захід відбувся у присутності гр. ОСОБА_1 , який ознайомився з цим направленням та отримав його копію, добровільно допустив представників ДАБК до перевірки, про що свідчить розписка позивача від 24.05.2021 року.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності проведено в період з 24 по 28 травня 2021 року, про що складено акт від 28.05.2021р. № 3, в якому зафіксовано наявність виявлених порушень, зокрема те, що власник нежитлового приміщення гр. ОСОБА_1 здійснив перебудову введеного в експлуатацію об`єкта будівництва, а саме: влаштував нову стіну (коридор 26-14), яка розділила існуюче приміщення на два приміщення з окремими входами; влаштував новий санвузол (приміщення 26-23); влаштував нову стіну (приміщення 26-24); влаштував вхід в приміщення з вікна будівлі; заклав існуючі віконні прорізи та виконав новий віконний проріз в огороджувальній та несучій конструкції будинку; виконав вентиляційні отвори огороджувальній та несучій конструкції (приміщення пекарні та підвальне приміщення). У підвалі після проведення будівельних робіт висота приміщення складає близько 2,5 м (відповідно до технічного паспорту на вбудоване приміщення від 24.12.2019 р. виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» висота підвалу має становити 2,2 м з об`ємом приміщення 601 м3), тобто внаслідок робіт змінився будівельний об`єм підвального приміщення. Крім того, гр. ОСОБА_1 розмістив у вбудованому нежитловому приміщенні багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , магазин-пекарню, чим змінив функціональне призначення приміщення. Враховуючи викладене, у акті зроблені висновки, що гр. ОСОБА_1 здійснив реконструкцію вбудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , оскільки він перебудував об`єкт будівництва змінивши функціональне призначення, внаслідок чого відбулась зміна основних техніко-економічних показників об`єкта. Реконструкція приміщення була здійснена без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (замовником не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК), без належно розробленої та затвердженої проектної документації, чим порушено вимоги статей 26, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт» (далі - Порядок №466), п.5.41 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». Констатовано, що оскільки вказаний об`єкт будівництва відноситься до об`єктів, що за класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч. 1., ч. 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Акт підписано позивачем ОСОБА_1 , у розділі Х «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу державного нагляду (контрою) та цього акта наявна відмітка про незгоду ОСОБА_1 з результатами перевірки (зворот а.с.33), примірник акту ним отримано 28.05.2021року.

28.05.2021 року на підставі акту перевірки, винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Про виконання припису позивача було зобов`язано повідомити відділ державного архітектурно-будівельного контролю. Позивач припис не виконав.

28.05.2021 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гальчиком С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення, за вчинення ОСОБА_1 правопорушень, перебачених частинами 1, 5 статті 96 КУпАП. В протоколі також зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 04.06.2021р. об 11:00 год. Копію протоколу ОСОБА_1 вручено 28.05.2021 року під розписку.

Примірники направлення для проведення позапланового заходу від 24.05.2021 року, акту перевірки та протоколу від 28.05.2021 року підписані ОСОБА_1 та йому вручені, про що свідчать його власноручні підписи на відповідних документах.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гальчиком С.М. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 04.06.2021року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1, 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, з урахуванням особи правопорушника, його майнового стану і характеру правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі в сумі 8500,00 грн. Зазначена постанова підписана позивачем та йому вручена 04.06.2021 року, про що свідчить його власноручний підпис.

Згідно статті 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 96 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 96 КУпАП порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Частиною 1 статті 41 Закону № 3038-VI передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Пунктом 5 Порядку № 553 врегульовано, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI, абзацом 5 п. 7 Порядку № 553 також визначено, що підставою для позапланової перевірки є виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Частиною 2, 3 статті 41 Закону № 3038-VI визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно постанови КМУ від 7 червня 2017 р. № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» таких документів не потребують роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частинами 2, 4 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 щодо введеного в експлуатацію об`єкта нерухомого майна вбудованого нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив наступні дії: влаштував нову стіну (коридор 26-14), яка розділила існуюче приміщення на два приміщення з окремими входами; влаштував новий санвузол (приміщення 26-23); влаштував нову стіну (приміщення 26-24); влаштував вхід в приміщення з вікна будівлі; заклав існуючі віконні прорізи та виконав новий віконний проріз в огороджу вальній та несучій конструкції будинку; виконав вентиляційні отвори в огороджувальній та несучій конструкції (приміщення пекарні та підвальне приміщення).

Як встановлено позаплановою перевіркою встановлено, що в підвалі після проведення будівельних робіт висота приміщення складає близько 2,5 м (відповідно до технічного паспорту на вбудоване приміщення від 24.12.2019 р. виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» висота підвалу має становити 2,2 м з об`ємом приміщення 601 м3), тобто внаслідок робіт дійсно змінився будівельний об`єм підвального приміщення.

ОСОБА_1 розмістив (зі слів позивача здав в оренду відокремлену частину приміщення) у вбудованому нежитловому приміщенні багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , магазин-пекарню з повним циклом виробництва, чим змінив функціональне призначення приміщення. Даний об`єкт належить до об`єктів з незначними (СС1) наслідками.

Згідно Порядку № 406 від 07.06.2017 року перепланування нежитлового приміщення - це роботи, при яких не передбачено втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011№ 466, будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Пунктом 3.2.3 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» також визначено, що будівельні роботи - це процес зведення нових, реконструкція, капітальний ремонт, технічне переоснащення об`єктів будівництва.

Відповідно до п.3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Порядок отримання дозвільних документів на проведення реконструкції визначається Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 11.03.2011 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Пунктом 1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктом 5 Порядку № 466 передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняється виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 7 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як нове будівництво, так і реконструкцію віднесено до будівельних робіт, які потребують отримання дозвільного документу. Однак, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, реконструкція приміщення позивачем була здійснена без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (замовником не було подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу ДАБК та не отримано документ, що дає право на виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень по АДРЕСА_1 ).

Кабінет Міністрів України 18 грудня 2018 затвердив відповідні зміни до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що надають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію від 7 червня 2017 р. № 406, зокрема, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Пунктами 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 Правил № 76, передбачено, що переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року по справі № 463/3414/16-ц, провадження № 61-30997св18.

Верховний Суд у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №742/1756/17 та від 15 травня 2020 року у справі №813/1885/16 наголошує на тому, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, в результаті яких здійснюється зміна основних техніко-економічних показників об`єкту, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. При цьому зазначені зміни та вдосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/бо функціонального призначення об`єкту будівництва. Відповідно, роботи, якими не змінено площу нежитлового приміщення, його конструкцію та функціональне призначення, не є реконструкцією, а тому не потребують отримання дозвільних документів на їх виконання.

Позивачем дійсно було змінено функціональне призначення приміщення, оскільки у вбудоване нежитлове приміщення багатоквартирного житлового будинку, де розміщувалася аптека, позивач розмістив пекарню-магазин з повним циклом виробництва. В результаті влаштування нової стіни, яка поділила існуюче приміщення на два приміщення з окремими входами та влаштування нової стіни позивачем було змінено геометричні розміри нежитлового приміщення. Докази того, що орендар частини приміщення, яке було здане ОСОБА_1 в оренду для облаштування магазину-пекарні, мав право на закладення існуючих віконних прорізів, закладення та виконання нового віконного прорізу в огороджувальній та несучій конструкції будинку, а також виконання вентиляційного отвору в огороджувальній та несучій конструкції у приміщенні пекарні позивачем не надано та у матеріалах справи такі відсутні.

Діями ОСОБА_1 було здійснено втручання в несучі та огороджувальні конструкції, що проявилося у влаштуванні позивачем входу в приміщення з вікна будівлі, закладення існуючих віконних прорізів та виконання нових віконних прорізів в огороджувальній та несучій конструкціях будинку, виконав вентиляційні отвори в огороджувальній та несучій конструкції приміщення пекарні та підвального приміщення.

Облаштування нового санвузла, яке здійснив позивач, є переобладнанням, яке дозволяється здійснювати після одержання відповідного дозволу виконавчого комітету місцевої ради відповідно до законодавства.

Відтак, позивачем було здійснено реконструкцію, а не перепланування, оскільки ним фактично було здійснено роботи з реконструкції вбудованих приміщень з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції (несучі стіни), що підтверджено наявними в матеріалах справи фотографіями приміщення (а.с.24-25).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача про те, що ОСОБА_1 здійснив реконструкцію вбудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , оскільки він перебудував об`єкт будівництва змінивши функціональне призначення, внаслідок чого відбулась зміна основних техніко-економічних показників об`єкта.

У разі виявлення порушень вимог законодавства в сфері містобудування органи державного контролю наділені правом на складання відповідних протоколів про правопорушення в сфері містобудівної діяльності та за наслідками розгляду відповідних протоколів виносять постанови про притягнення винних осіб до відповідальності, що мало місце в даному випадку. Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій щодо проведення позапланової перевірки та складання за її наслідками відповідних документів: акту перевірки, протоколу про правопорушення в сфері містобудування, та за наслідками розгляду справи - постанови про накладення штрафу в сфері містобудівної діяльності.

Відтак, правова кваліфікація порушень, за які позивача притягнуто до відповідальності, ґрунтується на тому, що позивач виконав роботи, які є втручанням у несучі конструкції або та/або інженерні системи загального користування, то за умови доведеності цієї обставини, у відповідача були підстави для притягнення позивача до відповідальності.

За таких обставин, відповідач, виявивши порушення позивачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1, ч. 5 ст. 96 КУпАП, тобто порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд та виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Правопорушення вчинене ОСОБА_1 є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності проводився з 24 по 28 травня 2021 року, протокол про адміністративне правопорушення складено 28.05.2021 року, а постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення, винесена 04 червня 2021 року.

Відтак, оскаржувана постанова винесена в межах строків визначених ст. ч. 1 ст. 38 КУпАП, а штраф у розмірі 8500 грн, накладений на позивача у мінімальному розмірі з урахуванням особи правопорушника та його майнового стану, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч. 5 ст. 96 КУпАП), що відповідає вимогам ч. 2 ст. 36 КУпАП. Відповідачем дотримано вимоги КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, такі дії здійснені у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 01.11.2021 року у справі №156/479/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 02.03.2022