Справа № 181/97/22
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/97/22
Провадження № 2-а/181/3/22
РІШЕННЯ
"09" березня 2022 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнаня протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
03 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнаня протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Обгрунтовуючи адміністративний позов ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 6800,00 гривень за порушення ч.2 ст.156 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 05 січня 2022 року о 16.10 годині позивач перебуваючи на робочому місці по АДРЕСА_1 в магазині «ТПС» здійснила продаж горілки неповнолітньому ОСОБА_2 , чим порушила правила торгівлі. Вказується, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради при прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення не взято до уваги те, що події не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Позивач наголошує, що кожна операція з продажу товару супроводжується роздрукуванням фіскальним реєстратором чеку, однак в матеріалах адміністративної справи відсутній фіскальний чек, який би підтверджував продаж неповнолітньому ОСОБА_2 алкогольного напою. Матеріали адміністративної справи містять багато протиріч, припущень та суб`єктивних висновків, а також особою, яка складала протокол не зазначено про вилучення алкогольного напою та фіскального чека.
З огляду на відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення остання вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.
В судове засідання позивач не з`явилася, надано заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їхнього представника. Правомірність прийнятого рішення підтримують та просять відмовити у задоволенні заявлених вимог.
Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №1/1 від 26 січня 2022, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради VIII скликання на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 6800,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, за те, що 05 січня 2022 року о 16.10 годині остання перебуваючи на робочому місці по АДРЕСА_1 в магазині «ТПС» здійснила продаж горілки неповнолітньому ОСОБА_2 , чим порушила правила торгівлі.
Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано чеку, який би засвідчив факт оплати за даний товар, а також документа, який би засвідчив те, що позивач є працівником підприємства торгівлі. Разом з тим суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не
будь-яка інша особа.
Зазначена вище позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 23.10.2018 року у справі №803/1912/15.
Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 18 січня 2017 року свідчить, що
ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.
Разом з тим відповідачем при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності даних фактів не перевірено.
Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ч.2 ст. 6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України, права і свободи громадян є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.
Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.
Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП є безпідставним, а тому постанова №1/1 від 26 січня 2022 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради VIII скликання є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.71 ,94,
159-163, 286 КАС України,
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №1/1 від 26 січня 2022 року, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області VIII скликання відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП про накладення штрафу в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Стягнути з виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 (чотирьохсот дев`яноста шести) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.1 п.15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до третього апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова