Справа № 600/6047/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/6047/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Чернівецької обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті заробітної плати ОСОБА_1 з 26 березня 2020 року по 29 квітня 2020 року в порядку та в розмірах передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ОСОБА_1 з 26 березня 2020 року по 29 квітня 2020 року у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру";

- стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою заробітною платою та належною до виплати заробітною платою, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", у сумі 60905,31 грн;

- зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру здійснити перерахунок та виплату у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, виплачену згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №600/653/20-а;

- стягнути з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою сумою вихідної допомоги при звільненні та належною до виплати, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", у сумі 6712,72 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 27.08.1985 р. по 29.04.2020 р. працював в органах прокуратури України на різних посадах, а з 14.01.2016 р. на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Чернівецької області. При цьому, заробітна плата у вказаний період виплачувалась позивачу із урахуванням посадових окладів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 "Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури", всупереч положенням ч. 1 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII. Внаслідок чого позивачу була не повністю нарахована та виплачена заробітна плата працівника органу прокуратури. Наголошував, що рішенням Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 р. було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII зі змінами застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансування ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування. Крім того, рішення Конституційного Суду України № 6-р/2020 є юридичним фактом, який уможливлює додаткове нормативне обґрунтування позовних вимог позивача щодо способу захисту порушених прав, тобто, стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати - а саме у вигляді відшкодування шкоди, завданої актом, що визнаний неконституційним.

12.11.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято адміністративну справу до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

29.11.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що нарахування та виплати заробітної плати прокурорам у період з 26.03.2020 р. по 31.12.2020 р. була здійснена відповідно до Закону України від 19.09.2019 р. №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113), який набрав чинності 25.09.2019 р., запроваджено реформування системи органів прокуратури. Так, у частині 1 статті 7 Закону України від 14.10.2014 р. №1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697) слова "регіональні" та місцеві замінено відповідно на "області" та "окружні", а пункт 4 цієї частини 1 та статті стосовно військових прокуратур в системі органів прокуратури виключено. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №113 за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури (постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури"). Також пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113 передбачено, що День початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України". Отже, саме Закон №1697 (зі змінами внесеними Законом №113), а не Бюджетний кодекс України (норма якого визнана неконституційною) передбачає оплату праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури"), яка на сьогодні є чинною. Позивач не пройшов атестацію, у зв`язку з чим був звільнений з займаної посади та органів прокуратури, а тому права на отримання заробітної плати відповідно до норм ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697 не набув.

20.12.2021 р. у зв`язку із поданим клопотанням розгляд справи відкладено до 09:00 год. 21.02.2022 р.

21.02.2022 р. у зв`язку із поданим клопотанням розгляд справи відкладено до 12:00 год. 02.02.2022 р.

02.02.2022 р. судом оголошено перерву до 14:00 год. 16.02.2022 року.

28.02.2022 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності. Вказував, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи приписи ст. 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 27.08.1985 р. по 29.04.2020 р. працювала в органах прокуратури України на різних посадах, а з 14.01.2016 р. на посаді начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Чернівецької області, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Наказом прокуратури Чернівецької області від 28.04.2020 №218-к позивача звільнено з посади начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури Чернівецької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 29.04.2020 року.

18.10.2021 р. представник позивача звернулася з запитом до Чернівецької обласної прокуратури щодо надання інформації на підставі яких нормативно - правових актів, законів здійснювалось нарахування позивачу заробітної плати з 26.03.2020 по 29.04.2020 року, розмір заробітної плати за вказаний період із зазначенням складових заробітної плати, оклад, надбавки, премії, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи тощо. Також просила повідомити, чи виплачувалась позивачу заробітна плата у відповідності до положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", а також чи проведено нарахування та виплату вихідної допомоги при звільненні виходячи із розміру заробітної плати, який передбачений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру".

Листом від 23.10.2021 р. Чернівецькою обласною прокуратурою повідомлено представника позивача, що позивачу нараховувалась заробітна плата згідно постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2012 р. "Про упорядкуванні структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №657), яка складалась з: посадового окладу згідно постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №657) - 7030,00 грн; надбавки за вислугу років згідно постанови КМУ від 09.12.2015 р. №1090 "Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури" - 45 % посадового окладу; надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи згідно постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" - 70 % посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років; премії згідно постанови КМУ від 31.05.2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" - в розмірі не менш, як 10 % посадового окладу та економії фонду оплати праці. Зазначено, що нарахування та виплата вихідної допомоги при звільненні позивачу виходячи із розміру заробітної плати, який передбачений ст.81 Закону України "Про прокуратуру" не проводилась

Позивач, не погодившись з діями відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VII).

Відповідно до частини 1 статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Згідно з частиною 3 статті 81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 7 статті 81 Закону України від 14.10.2014 р. №1697-VII прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно частина 9 статті 81 Закону № 1697-VII, фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 89 Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку.

Статтею 90 Закону № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 р. №108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Відповідно до статті 13 Закону № 108/95-ВР оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Пунктами 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів, а також зазначено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України встановлено, що положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу "Перехідні положення" Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач не був наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати в іншому розмірі, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Такої позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 14.03.2018 р. у справі №825/575/16, від 21.03.2018 р. у справі №817/548/16, від 31.01.2018 р. у справі №810/1304/16 та від 26.04.2019 р. у справі №802/634/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивачу нараховується заробітна плата, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VІІ зі змінами втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020 р.

Щодо правовідносин між сторонами, які виникли після ухвалення рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 р. №6-р/2020 щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з 26.03.2020 р. у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 3 та 4 цієї ж статті 81 Закону №1697-VІІ посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом:

1) прокурора обласної прокуратури - 1,2.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділі ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" до Закону №113-IX за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заробітна плата позивача складається з посадового окладу, місячної премії, надбавки за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань та індексації.

Виходячи з наданих відповідачем розрахунків, суд також зазначає про таке.

З урахуванням коефіцієнту прокурора обласної прокуратури - 1,2, коефіцієнту керівника підрозділу обласної прокуратури - 1,2 та розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2020 року розмір посадового окладу позивача з 27.03.2020 року становить: 2102 грн х 15 х 1,2 х 1,2 = 43783,20 грн.

Крім того, у відповідності до ч. 7 ст. 81 Закону №1697-VІІ прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Отже, у відповідності до ч. 7 ст. 81 Закону №1697-VІІ позивач має також право на отримання надбавки за вислугу років.

Враховуючи, що рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 прийнято 26.03.2020 року, тому право на отримання заробітної плати у відповідності до ст. 81 Закону №1697-VІІ виникає з дня прийняття рішення Конституційним Судом України, а саме з 26.03.2020 року.

Відтак, суд вказує, що грошові кошти, які були недоотримані позивачем, підлягають перерахунку та виплаті з урахуванням приписів рішення Конституційного Суду України №6-р/2020 від 26.03.2020 року та з урахуванням визначеного ст. 81 Закону №1697-VІІ розміру.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень необхідно визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті заробітної плати ОСОБА_1 з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та, з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 №1-223/2018 (2840/18), зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити заробітну плату позивачу з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року в порядку та в розмірах передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою заробітною платою та належною до виплати заробітною платою, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи на звернення ОСОБА_1 , проведено арифметичний розрахунок фактичної суми посадового окладу та надбавки за вислугу років позивача.

Розмір посадового окладу - 2027,00 х15 х 1,2 х 1,2 = 43783,20 грн.

Розмір щомісячної надбавки за вислугу років 43783,20 х 45 % = 19702,44 грн.

Фактична сума посадового окладу та надбавки за вислугу років позивача за період з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року становить :

- за березень 2020 року посадовий оклад (43783,20 грн : 21 роб.д.) х 4 роб.д. = 8339,66 грн, надбавка за вислугу років (19702,44 грн : 21 роб.д.) х 4 роб.д. = 3752,85 грн. Разом 12092,51 грн;

- за квітень 2020 року посадовий оклад (43783,20 грн : 21 роб.д.) х 20 роб.д. = 41698,29 грн, надбавка за вислугу років (19702,44 грн : 21 роб.д.) х 20 роб.д. = 18764,23 грн. Разом 60462,52 грн.

Фактична сума посадового окладу та надбавки за вислугу років позивача становить 72555,03 грн.

Згідно розрахункових листів наданих відповідачем, зазначено :

- за березень 2020 року посадовий оклад становить 3682,38 грн, надбавка за вислугу років 1657,07 грн (за 11 робочих днів). за 4 роб.д сума посадового окладу становить - 1339,05 грн, надбавка за вислугу 602,57 грн;

- за квітень 2020 року посадовий оклад становить 6695,24 грн, надбавка за вислугу років 3012,86 грн.

Фактична різниця між сумою посадового окладу та надбавки за вислугу років становить 60905,31 грн

Як вбачається з матеріалів справи, сума заробітної плати позивачу у періоді з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року у розмірі, передбаченому приписами ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" не нараховувалась, а відтак суд дійшов висновку, що порушені права позивача в цій частині слід відновити шляхом зобов`язання Чернівецької обласної прокуратури нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між належною заробітною платою та отриманою заробітною платою за період з 26 березня по 29 квітня 2020 року у розмірі 60905,31 грн.

Щодо вимог про зобов`язання Чернівецької обласної прокуратури здійснити перерахунок та виплату у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, виплачену згідно постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №600/653/20-а та стягнення з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою сумою вихідної допомоги при звільненні та належною до виплати, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", у сумі 6712,72 грн

Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 року у справі № 600/653/20-а стягнуто з Чернівецької обласної прокуратури (58001, вул. Кордуби, 21-А, м. Чернівці, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вихідну допомогу в зв`язку зі звільненням в розмірі 29214 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 55 коп.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-IX від 19.09.2019 (далі - Закон №113-IX) ст.51 Закону №1697 доповнено частиною 5, відповідно до якої на звільнення прокурорів з посади з підстави, яка передбачена п.9 ч.1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Вказаним Законом також доповнено ст.40 КЗпП України частиною 5 наступного змісту: "Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус".

Виплата вихідної допомоги при звільненні у зв`язку зі скороченням штатів передбачена ст.44 КЗпП України.

Отже, ч.5 ст.40 КЗпП України не містить обмежень щодо прокурорам виплати вихідної допомоги при звільненні, передбаченої ст.44 КЗпП України.

Виходячи із системного аналізу положень Закону №1687 та КЗпП України в редакції Закон №113-IX,суд дійшов висновку, що при звільненні з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури на прокурорів не поширюються положення КЗпП України щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

При цьому, застереження щодо виплати прокурорам вихідної допомоги при звільненні ані Закон №1687, ані КЗпП України не містять.

Зміст п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (розірвання власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників) та п.9 ч.1 ст.51 Закону №1687 (прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури) свідчить про те, що вказані вище підстави для звільнення є аналогічними.

З урахуванням наведеного, а також правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що у разі звільнення прокурора на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону №1687, останній має право на виплату вихідної допомоги відповідно до ст.44 КЗпП України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, оскільки позивача звільнено на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону №1687, він набув право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку, відповідно до ст.44 КЗпП України.

При звільненні з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, вихідна допомога виплачується в розмірі не менше середнього місячного заробітку.

За правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 середній заробіток працівника визначається виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню.

Згідно з абз. 1, 2 п. 8 вказаного Порядку такий заробіток обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно висновку експерта від 24.01.2022 року, зазначено, що враховуючи дані, що зазначені в Розрахункових листах ОСОБА_1 , що надані Чернівецькою обласною прокуратурою, як додаток до Довідки №21-343вих-2І від 23.10.2021, сума нарахованої заробітної плати в розмірі 16079,75грн., що зазначена в Довідці Чернівецької обласної прокуратури №21-17вих-22 від 19.01.2022 року, складається з :

- посадового окладу за 11 роб. днів в розмірі 3 682,38грн.; - щомісячної премії за 11 роб. днів в розмірі 6 807,80грн., - індексації заробітку в розмірі 194,88грн., - надбавки за ОВР за 11 роб. днів в розмірі 3 737,62грн., - вислуга (прокурорам) за 11 роб. днів в розмірі 1 657,07грн.

Враховуючи суму посадового окладу та надбавки за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ст.81. Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 (зі змінами і доповненнями) та дані Розрахункових листів ОСОБА_1 , що надані Чернівецькою обласною прокуратурою, як додаток до Довідки №21-343вих-21 від 23.10.2021, сума заробітної плати ОСОБА_1 за березень 2020 року, для розрахунку середньої заробітної плати становить 26230,63грн, та складається з посадового окладу за 7 роб. днів в розмірі 2343,33грн. ((3682,38грн : 11)х7), та за 4 роб. д. в розмірі 8339,66грн. ((43 783,20грн : 21)х4); - щомісячної премії за 11 роб.д. в розмірі 6 807,80грн; - індексації заробітку в розмірі 194,88грн, - надбавки за ОВР за 11 роб.д. в розмірі 3 737,62 грн; - вислуги (прокурорам) за 7 роб.д. в розмірі 1054,50грн (1 657,07 грн :11)х7), та за 4 роб.д. в розмірі 3752,85грн ((19 702,44грн :21)х4).

Отже, загальна сума заробітної плати за лютий-березень 2020 року, для розрахунку середньої заробітної плати становить 54329,00 грн : 28098,37 грн за лютий 2020 року + 26230,63грн, за березень 2020 року = 54329,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, розмір середньоденної заробітної плати становить 1752,55грн, а саме: 54 329,00грн. : 31 роб. день = 1 752,55грн.

Отже, фактична сума вихідної допомоги при звільнені у розмірі одного середнього місячного заробітку становить 35927,27 грн.

Як вже було зазначено, на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі №600/653/20-а стягнуто з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку зі звільненням в розмірі 29214 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 55 коп.

Фактична різниця між сумою вихідної допомоги при звільнені у розмірі одного середнього місячного заробітку, враховуючи суму посадового окладу та надбавки за вислугу років позивачу відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 (зі змінами і доповненнями), даних Розрахункових листів Пероган М.Г., що надані Чернівецькою обласною прокуратурою, як додаток до Довідки №21-343вих-21 від 23.10.2021, Довідки Чернівецької обласної прокуратури №21-17вих-22 від 19.01.2022 та сумою виплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 29214,55грн, становить 6712,72 грн.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що порушені права позивача в цій частині слід відновити шляхом зобов`язання Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою сумою вихідної допомоги при звільненні та належною до виплати, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", у сумі 6712,72 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Стосовно стягнення половини витрат сплачених позивачем на проведення експертиз.

Частиною 4 статті 137 КАС України передбачено, що у випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У відповідності до статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, наявний висновок судового експерта Перепелюк Світлани Миколаївни за результатами проведення судово-економічної експертизи на звернення ОСОБА_2 .

Згідно акту здачі - прийняття експертних робіт від 24.01.2022 року вартість роботи та суми складає 5000,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 КАС України). Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).

Таким чином, КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки, в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося на замовлення учасника справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на проведення експертизи у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті заробітної плати ОСОБА_1 з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та, з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 26.03.2020 №1-223/2018 (2840/18).

3. Зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити заробітну плату позивачу з 26.03.2020 року по 29.04.2020 року в порядку та в розмірах передбачених статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року.

4. Зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між належною заробітною платою та отриманою заробітною платою за період з 26 березня по 29 квітня 2020 року у розмірі 60905,31 грн.

5. Зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично виплаченою сумою вихідної допомоги при звільненні та належною до виплати, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", у сумі 6712,72 грн.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на проведення судової - економічної експертизи за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької обласної прокуратури у сумі 2500,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Чернівецька обласна прокуратура (вул. Кордуби, 21-А, м. Чернівці, 58001, 02910120)

Суддя І.В. Маренич