Справа № 683/3717/21
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/3717/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Завадської О.П.

при секретарі Добранській М.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Старокостянтинові Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ящука Дмитра Сергійовича, Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ящука Д.С., Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 612290 від 07 грудня 2021 року, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він близько 10 год 55 хв 07 грудня 2021 року рухався транспортним засобом марки «Scoda SuperB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці», де поблизу повороту на м. Красилів Хмельницької області його наздогнав автомобіль поліції та наказав зупинитись. Працівник поліції повідомив, що ніби він порушив правила обгону, здійснивши обгін невстановленого автомобіля перед пішохідним переходом. Йому було продемонстровано відеозапис із мобільного телефону поліцейського, де було зафіксовано інший автомобіль білого кольору, що здійснив обгін попутних транспортних засобів. Проте він з моменту виїзду з м. Хмельницького не обганяв жодного транспортного засобу, тому що на автодорозі Н-03 здійснюються ремонтні роботи, всі автомобілі рухались в один ряд і виконати обгін взагалі неможливо. Інших належних доказів пред`явленого звинувачення йому не було представлено. Тому розцінює інкриміноване йому правопорушення, як власним припущенням поліцейського. Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнята без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), тому підлягає скасуванню за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позов за обставин на його обґрунтування.

Співвідповідач старший інспектор сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ящук Д.С. направив до суду відзив на позов, де заперечив проти задоволення позовних вимог за безпідставністю. Зауважив, що правопорушення було зафіксоване відеореєстратором в службовому оперативному автомобілі. На місці зупинки відеозапис був оглянутий правопорушником, з яким він не погодився, оскільки не було видно номерний знак автомобіля, що здійснив обгін, також він не визнав здійснення обгону, вказавши на те, що в попутному напрямку рухалось кілька легкових автомобілів білого кольору. Пояснив, що під час переслідування автомобіля позивача не було втрачено візуальний контакт і інших подібних транспортних засобів в попутному потоці не було виявлено. Тому враховуючи відсутність будь-яких аргументів та доказів, які б стверджували про те, що позивач не вчиняв вищевказаного правопорушення, вважає, що було дотримано процедуру розгляду справи та прийняття рішення на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених законодавством.

Представник співвідповідача Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов не надав, не висловив своєї позиції щодо власної участі у розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 612290 від 07 грудня 2021 року, вбачається, що 07 грудня 2021 року о 10 год 44 хв на автодорозі Н-03 160 км + 100 м ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Scoda SuperB», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п. 14.6 «в» Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Підпунктом (в) пункту 14.6 Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 статті 122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В силу приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі. Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року

№ 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

Аналізуючи доводи відповідача стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Відповідач, як на доказ посилається на відеозаписи події, який на його думку підтверджує вчинення позивачем правопорушення.

Під час дослідження судом відеозапису було встановлено, що на останньому не зафіксовано сам факт вчинення правопорушення позивачем - здійснення обгону транспортного засобу, оскільки не зафіксовано державний реєстраційний номер транспортного засобу, який здійснив обгін, при цьому вбачається рух кількох легкових автомобілів білого кольору, наявний відеозапис фіксує лише факт обгону невідомого автомобіля іншого автомобіля та спілкування позивача з поліцейськими.

Більше того, із наданого відеозапису взагалі не вбачається наявності пішохідного переходу на проїжджій частині, позначеного розміткою 34.1.14.1 «Зебра» чи дорожнім знаком 33.1.32 «Пішохідний перехід», який попереджає про наближення до нерегульованого пішохідного переходу.

Таким чином, відеоінформація, яка відображена на вказаному відеозапису жодним чином не доводить факту вчинення позивачем порушення п. 14.6 (в) ПДР України.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17 від 26 квітня 2018 року, вказав, що аналіз положень статтей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП і у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Беручи до уваги те, що позивачу ставиться у провину невиконання вимог п.14.6.в. ПДР, які передбачають відповідальність за порушення обгону, який здійснюється за певну кількість метрів, належним доказом порушення в такому випадку мали б бути відповідні заміри відстані на місці вчинення правопорушення, які б підтверджували зокрема факт обгону транспортного засобу ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 08 лютого 2018 року по справі №760/3696/16-а та постанові від 18 липня 2019 року по справі №216/5226/16-а.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.9, ч.2 ст.122, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 284 КУпАП, ст. ст.77, 268-272, 286 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 612290 від 07 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Закрити провадження по справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 17 серпня 1999 року Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Співвідповідач: старший інспектор сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Ящук Дмитро Сергійович, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Пушкіна, 15, .

Співвідповідач: Хмельницьке районне управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Пушкіна, 15, .

Повний текст виготовлено 17 лютого 2022 року.

Суддя