Справа № 160/4363/22
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 березня 2022 року Справа 160/4363/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2022 року представник ОСОБА_1 - Меламед Вадим Борисович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича, в якому просить:

- визнати протиправним рішення №95 відповідача від 02.09.2020 року, стосовно розрахунку розміру суми, що підлягає виплаті, повідомленні в листі №0400-010306-8/116044 від 01.09.2021 року, в тому числі розрахунки, вказані далі: розрахунок пенсій на момент виплати та розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по 01.2021 року;

- визнати протиправними дії відповідача стосовно здійснення розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті ОСОБА_1 , без обов`язкового врахування індексації/автоматичного перерахунку боргу пенсії на момент її виплати (на 01.2021 року) та здійснення розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії, в який відповідач протиправно не включив розрахунок компенсації на суму індексації/автоматичного перерахунку пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми боргу щомісячної пенсії, що підлягає виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням її індексації/автоматичного перерахунку на момент виплати, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та не здійснення ним розрахунку компенсації на частину несвоєчасно виплаченої пенсії - суми індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент виплати, яка протиправно не була нарахована відповідачем;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок щомісячної суми пенсії, що підлягає виплаті ОСОБА_1 на виконання судового рішення, з урахуванням передбаченої законом індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент її виплати - на 01.2021 року;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по 31.08.2020 року, з урахування того, що пенсія за кожний місяць цього періоду повинна бути нарахована з врахуванням індексації/масових перерахунків та складати 4,125.91 гривень за кожний місяць;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок компенсації на несвоєчасно виплачену пенсію за період з 07.10.2009 року по 31.01.2021 року і розрахунок компенсації включити в суму боргу - суму індексації/масових перерахунків за кожний місяць;

- зобов`язати відповідача сплатити ОСОБА_1 протягом 10 днів суму боргу, з урахуванням індексації і компенсації втрати частини доходів за винятком сплачених сум.

- стягнути з відповідача кошти в сумі 100000,00 (сто тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких, Відповідач здійснив розрахунки пенсії позивачу за период з 01.07.2010 до 31.01.2021 рік у спосіб не передбачений у Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суддя приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві у якості відповідачів зазначено - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козак Юрій Іванович, а позовні вимоги звернуті до одного відповідача, при цьому не вказано до якого саме.

Таким чином, позивачу необхідно надати заяву про уточнення позовних вимог та/або визначитись із суб`єктним складом сторін у даній адміністративній справі (в примірниках відповідно до кількості учасників справи).

Також, суддя зазначає, що відповідно до приписів частини другої статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Як вбачається зі змісту ч. 1, ч. 2 ст. 57 КАС України - представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України - повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 5 липня 2012 року, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Згідно з ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 4 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Суддя вважає за необхідне зауважити, що повноваження адвоката щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, остання підписана та подана до суду ОСОБА_2 , яким на підтвердження повноважень на підписання від імені позивача цієї позовної заяви додано до позову копію ордеру серії АА №1004766 від 27.08.2019 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 .

У вказаному ордері зазначено, що він виданий на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018 року.

Проте, копія вказаного договору серед додатків до позовної заяви відсутня.

Враховуючи, що вказаний договір між позивачем та адвокатом Меламедом В.Б. було укладено ще в 2018 році, а ордер серії АА №1004766 від 27.08.2019 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 видано в 2019 році, тоді як з позовною заявою Меламед В.Б. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду 03.03.2021 року, за відсутності договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018 року, у судді відсутня можливість перевірити строк дії вказаних правовідносин, та як наслідок, повноважень Меламеда В.Б. на подання в інтересах ОСОБА_1 цієї позовної заяви.

На підставі викладеного, в даному випадку, позивачу необхідно надати до суду належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також, за визначенням пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 КАС України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Як вже було зазначено, позовну заяву подано та підписано Меламедом В.Б. в інтересах ОСОБА_1 , проте документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача до матеріалів позовної заяви не долучено (копія паспорту), у зв`язку з чим, у судді відсутня можливість ідентифікувати особу позивача та з`ясувати факт наявності у нього адміністративної процесуальної дієздатності.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту наявності у позивача адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви оскаржуване рішення №95 було винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області 02.09.2020 року, тоді як до суду з цим позовом позивач звернувся 03.03.2022 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду.

Таким чином, позивач звернувся до суду після спливу шестимісячного строку для звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

В позовній заяві зазначено, зокрема, що 18.08.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив надати розрахунки коефіцієнту заробітної плати, розрахунку суми 150,032 та повідомити чи враховує нарахована сума боргу 150,032 розрахунок індексації та компенсації втрати частини доходів на момент виплати пенсії.

У відповідь на лист позивача від 18.08.2021 року, відповідач направив повідомлення №0400-010306-8/116044 від 01.09.2021 року, яке було отримано позивачем 13.10.2021 року.

До повідомлення від 01.09.2021 року, відповідачем було додано копію розрахунку заробітку для обчислення, копію розрахунку стажу та рішення№95 від 02.09.2020 року з розрахунками пенсії позивача.

Тобто у зазначеному листі, копія якого долучена до позову, фактично міститься роз`яснення розрахунку пенсії на момент виплати та розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по січень 2021 року, з яким позивач не погоджується.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте, клопотання про поновлення строку звернення до суду матеріали позову не містять.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви та надати до канцелярії суду:

- заяву про уточнення позовних вимог та/або визначитись із суб`єктним складом сторін у даній адміністративній справі (в примірниках відповідно до кількості учасників справи);

- належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- належним чином завірену копію паспорту ОСОБА_1 ;

- обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (в примірниках відповідно до кількості учасників справи).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Звернути увагу, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна