Справа № 240/10784/20
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10784/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

16 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бень Я.О.,

представника позивача: Гарбара К.Г.,

представника відповідача: Домарицького В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В липні 2020 року АТ "Коростишівський кар`єр" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2020 № в частині завищення бюджетного відшкодування на суму 1164865,00 гривень та нарахування штрафних санкцій в розмірі 291217,00 гривень; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.06.2020 № щодо завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 351134,00 гривень.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 позовні вимоги задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує її доводи та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу від 16.04.2020 №472 посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області була проведена документальна виїзна позапланова перевірка Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" з питань правомірності декларування від`ємного значення та заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість по декларації з ПДВ за лютий 2020 року.

За наслідками проведеної перевірки був складений акт від 18.05.2020 №124/06-30-04-02-00292422, в якому зафіксовано встановлені під час перевірки порушення, допущені Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр", а саме: порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України, яке полягало у заниженні податкових зобов`язань по деклараціях з ПДВ на суму 4807,00 гривень, а саме: за грудень 2018 року на суму ПДВ - 296,03 гривень, за січень 2019 року на суму ПДВ - 656,85 гривень, за лютий 2019 року на суму ПДВ - 478,28 гривень, за березень 2019 року на суму ПДВ - 252,18 гривень, за квітень 2019 року на суму ПДВ - 645,18 гривень, за травень 2019 року на суму ПДВ - 1086,92 гривень, за липень 2019 року на суму ПДВ - 328,39 гривень, за грудень 2019 року на суму ПДВ - 837,44 гривень, за січень 2020 року на суму ПДВ - 226,54 гривень; порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України, яке полягало у завищенні податкового кредиту на суму 1516320,00 гривень, в тому числі: за грудень 2018 року - 50105 гривень, за січень 2016 року - 86084,00 гривень, за лютий 2019 року - 141771,00 гривень, за березень 2019 року - 188351,00 гривень, за квітень 2019 року - 198975,00 гривень, за травень 2019 року - 293747,00 гривень; за липень 2019 року - 289350,00 гривень, за листопада 2019 року - 135647,00 гривень, за грудень 2019 року - 94225,00 гривень, за січень 2020 року - 14280,00 гривень, за лютий 2020 року - 23785,00 гривень; порушення п. 200.4 "б" ст. 200 ПК України, яке полягало у завищенні бюджетного відшкодування за лютий 2020 року в сумі 1165186,00 гривень; порушення п. 200.4 "в" ст. 200 ПК України, яке полягало у завищенні від`ємного значення за лютий 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 363871,00 гривень.

За результатами проведеної перевірки та встановлених порушень Головним управлінням ДПС у Житомирській області були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: від 26.06.2020 № про зменшення суми задекларованого Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" у лютому 2020 року бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1 165 186 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 291 297 грн.; від 26.06.2020 № про завищення Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" від`ємного значення за лютий 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 351 134 грн.

При цьому, зі змісту акту перевірки від 18.05.2020 №124/06-30-04-02-00292422 вбачається, що висновки про завищення Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" бюджетного відшкодування за лютий 2020 року в сумі 1165186 грн. та про завищення від`ємного значення за лютий 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 363 871 грн., були зроблені з огляду на наступне.

В ході аналізу заявленої суми залишку від`ємного значення та заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість в деклараціях з ПДВ за лютий 2020 року від 19.03.2020 № посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області було встановлено, що Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр" задекларувало в декларації з ПДВ за лютий 2020 року суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 2 829 240 грн., яка складалась із залишку від`ємного значення: за січень 2019 року в розмірі 504 916 грн., за січень 2020 року в сумі 1 204 977грн., за лютий 2020 року в сумі 11 193,77грн.

Крім того, Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" заявлено до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення в розмірі 2512570,00 гривень по наступним періодам: грудень 2018 року - 228 816грн., лютий 2019 року - 461 220грн., березень 2019 року - 100 434грн., квітень 2019 року - 135 330 грн., травень 2019 року - 211 484грн., липень 2019 року - 117 479грн., листопад 2019 року - 318 538 грн., грудень 2019 року - 337 679грн., лютий 2020 року - 601 590грн.

Під час перевірки відповідачем було встановлено, що між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр", як замовником, та ПАТ "Українська залізниця", як перевізником, 13.02.2018 був укладений договір про надання послуг №09288/ЦТЛ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до вказаного договору перевізник зобов`язаний розглядати замовлення замовника на перевезення вантажів, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "МЕСПЛАН", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору. Пунктом 2.3.7 договору було передбачено, що перевізних зобов`язаний надавати вагони в технічно справному стані для виконання вантажних операцій замовником.

Крім того, Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" 28.03.2018 укладено договір транспортного експедирування №28-03/2018 з ТОВ "Укртанс Термінал", згідно з яким експедитор (ТОВ "Укртанс Термінал") надає транспортно-експедиторські послуги у вигляді організації перевезення та здійснення завантаження вагонів і відправлення вантажів у внутрішньодержавному та/або закордонному сполученні у вагонах інвентарного парку залізниць. Також експедитор може надавати додаткові послуги (перевірки кількості та стану вантажу, його завантаження та розвантаження, сплата зборів і витрат покладених на клієнта, зберігання вантажів тощо).

Водночас, під час перевірки відповідачем також встановлено, що Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" 01.08.2018 укладено договір №1/08/18 з ТОВ "Гранбет", 30.09.2019 укладено договір №30/09/19 з ТОВ "Гранстрім", а 02.09.2019 укладено договір №02-09/2019 з ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" згідно з якими виконавці (ТОВ "Гранбет" та ТОВ "Гранстрім") зобов`язувались за дорученням замовника (Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр"), за винагороду і за рахунок замовника організувати надання придатного під навантаження щебеневої продукції рухомого складу для організації перевезення вантажів. Відповідно до укладених договорів ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" зобов`язані були здійснювати діяльність по забезпеченню Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" залізничним транспортом для організації перевезення вантажів відповідно до умов і вимог внутрішніх і міжнародних Правил, забезпечити контроль проходження заявок на місячне планування експортних, імпортних, транзитних вантажів, а також вантажів, що перевозяться усередині України в міждержавному сполучені, здійснюваного замовником на умовах цього договору, організовувати заявлене замовником перевезення в строк не пізніше 7-ми робочих днів з моменту подачі заявки, здійснювати виконання додаткових транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з цими перевезеннями, за додатковою угодою.

Водночас, посадовими особами Головного управління ДПС в Житомирській області під час перевірки було виявлено, що в податкових накладних виписаних ТОВ "Гранбет" на надані Акціонерному товариству "Коростенський кар`єр" послуги в графі "Зведена податкова накладна" відсутній код ознаки "4" (у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 19 Порядку). Водночас, відповідно до наданих при перевірці додатків до актів надання послуг ТОВ "Гранбет" послуги (винагорода експедитора) надавались майже щодня кожного місяця, таким чином податкові накладні ТОВ «Гранбет» необхідно було виписувати кожен день здійснення господарської операції. Вказане, на переконання перевіряючих, призвело до завищення позивачем податкового кредиту на суму 1 248 062грн.

Також було встановлено, що надані позивачем для перевірки первинні документи, а саме акти виконаних робіт та реєстри актів надання послуг ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" не містили деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що на переконання відповідача свідчить про відсутність підтвердження використання вказаних послуг в господарській діяльності Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр".

Крім того, Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр" не надало жодних документів на підтвердження економічної доцільності понесених витрат та їх необхідності для господарської діяльності підприємства.

З огляду на зазначене, посадовими особами Головного управління ДПС в Житомирській області був зроблений висновок, що позивач не надав до перевірки належні докази, що ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" могли надавати послуги з організації перевезення вантажів, та не надав документи на підтвердження доцільності понесених витрат, оскільки фактично послуги з організації перевезення вантажів в найбільшій мірі надаються ПАТ «Українська залізниця» та ТОВ «Укртанс Термінал».

Відтак, на підставі вказаних обставин відповідач дійшов висновку про відсутність достатніх доказів реальності здійснення господарських операцій між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО", та як наслідок про завищення позивачем податкового кредиту на суму 1 516 320грн., завищення бюджетного відшкодування за лютий 2020 року на суму 1 165 186грн., а також завищення від`ємного значення за лютий 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 363 871 грн.

Позивач, вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із положеннями пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Податковий кредит, згідно зі пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За змістом приписів абзацу першого пункту 198.2 цієї статті ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Згідно із п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У пункті п. 201.10 п. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду (п. 201.9 ст. 201 ПК України).

Положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV).

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону №996-ХІV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону №996-ХІV, підприємства зобов`язані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону №996-ХІV установлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В силу приписів ч. 2 ст. 9 Закону №996-ХІV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно із п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

У відповідності до п. 2.2 згаданого Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Підставою для висновків контролюючого органу про завищення Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" бюджетного відшкодування за лютий 2020 року на суму 1165186,00 гривень та від`ємного значення за лютий 2020 року, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 363871,00 гривень, стало безпідставне включення до податкового кредиту сум ПДВ по взаємовідносинах з Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" .

Такий висновок відповідач обґрунтував тим, що Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" не наведено достатніх доказів реальності здійсненої операції ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" з надання послуг з організації перевезення вантажів. Зокрема, надані Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" документи не містять деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності підприємства, тобто відсутні підтвердження використання вказаних послуг в господарській діяльності товариством.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками контролюючого органу , виходячи з наступного.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Крім того, однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду, є доктрина реальності господарської операції.

Суть вказаної доктрини полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому, доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Так, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем включено до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" під час оплати та ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" послуг з організації перевезення вантажів, про що свідчать відомості декларації з податку на додану вартість платника за лютий 2020 року.

Акціонерне товариство "Коростенський кар`єр" уклало з ТОВ "Гранбет" (договір від 01.08.2018 №1/08/18) з ТОВ "Гранстрім" (договір від 30.09.2019 №30/09/19) та з ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" (договір від 02.09.2019 №02-09/2019) аналогічні за змістом договори, згідно з якими виконавці (ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО") зобов`язувались за дорученням замовника (Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр"), за винагороду і за рахунок замовника організувати надання придатного під навантаження щебеневої продукції рухомого складу для організації перевезення вантажів.

В пункті 2.1 вказаних договорів сторони домовились між собою, що виконавці на виконання умов договору зобов`язуються: здійснити діяльність по забезпеченню замовника - Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" залізничним транспортом для організації перевезення вантажів відповідно до умов і вимог внутрішніх і міжнародних Правил залізничних перевезень, включаючи Соглашение о международном железнодорожном грузовом сообщении (СМГС) от 01.11.1951 (мова оригіналу) (Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС) від 01.11.1951), Статуту залізниць України; забезпечити контроль проходження заявок на місячне планування експортних, імпортних, транзитних вантажів, а також вантажів, що перевозяться усередині України в міждержавному сполучені, здійснюваного замовником на умовах цього договору; організовувати заявлене замовником перевезення в строк не пізніше 7-ми робочих днів з моменту подачі заявки; здійснювати виконання додаткових транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з цими перевезеннями, за додатковою угодою.

При цьому, в пункті 2.3 вказаних договорів від 01.08.2018 №1/08/18, від 30.09.2019 №30/09/19 та від 02.09.2019 №02-09/2019 було визначено, що виконавці за вказаними договорами - ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" не є перевізниками. Перевезення не є зобов`язанням виконавців.

Оплата послуг і інших платежів за договорами здійснюється замовником на підставі рахунків виконавця (п. 4.1 згаданих договорів).

Відповідно до п. 4.2 договорів від 01.08.2018 №1/08/18, від 30.09.2019 №30/09/19 та від 02.09.2019 №02-09/2019 датою виконання послуг наданих Виконавцем за цим договором вважається дата відправлення вагонів відповідно до дати календарного штемпеля на залізничній накладній (по послугам пов`язаних з організацією перевезень).

Крім того, в пункті 4.4 договорів визначено, що за результатами кожного перевезення чи наданої послуги, або за певний період, сторони складають і підписують акт виконаних робіт/наданих послуг, в якому фіксується вартість винагороди і у разі потреби додаткові платежі, збори і тому подібне. Акт виконаних робіт/наданих послуг готується Виконавцем. Акт виконаних робіт/наданих послуг за послуги надані в поточному місяці надається Замовнику до завершення цього місяця та може датуватися останнім днем цього місяця. Не повернення Замовником направленого йому, в тому числі на електронну адресу для підписання акту виконаних робіт/наданих послуг і не надання письмових заперечень по ньому протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня надіслання, визнається сторонами як згода та підписання такого акту Замовником без заперечень.

На підтвердження реальності господарських операцій між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО", позивач надав акти надання послуг про те, що виконавцями виконані роботи: відшкодування послуг з організації перевезення вантажів. До актів додано реєстри послуг по організації перевезення вантажів, складені та підписані сторонами.

Оплата отриманих Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" від ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" послуг проведена в розмірі, який відповідає сумам указаним у актах наданих послуг, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями.

Більш того, факт здійснення позивачем оплати послуг контрагентів не оспорювався відповідачем під час розгляду даної справи.

Крім того, по наданих позивачу послугах ТОВ "Гранбет" були виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні.

З наведеного вбачається, що предметом договорів від 01.08.2018 №1/08/18, від 30.09.2019 №30/09/19 та від 02.09.2019 №02-09/2019, укладених між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" було надання позивачу придатного під навантаження щебеневої продукції рухомого складу для організації перевезення вантажів, тобто виконавці (ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО") здійснювали пошук вагонів для замовника (Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр") без надання послуг з перевезення вантажів.

В судовому засіданні позивач пояснив, що залучення ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" до виконання відповідних послуг обумовлене необхідністю отриманням достатньої кількості залізничних вагонів придатних саме для завантаження власної щебеневої продукції для її подальшої реалізації споживачам. У зв`язку з чим, для недопущення накладення штрафних санкцій на підприємство за несвоєчасне виконання договорів з покупцями, ним було укладено відповідні договори з контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО".

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що договори з контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім", ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" були укладені Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" під час дії договору від 13.02.2018 №09288/ЦТЛ-2018, укладеного між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та ПАТ «Українська залізниця».

Предметом вказаного договору від 13.02.2018 №09288/ЦТЛ-2018, укладеного між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та ПАТ «Українська залізниця», є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника (ПАТ «Українська залізниця»), вагонах залізниці інших держав та/або вагонах Замовника (АТ "Коростенський кар`єр") і проведення розрахунків за ці послуги.

За умовами вказаного договору перевізник (ПАТ «Українська залізниця») взяв на себе зобов`язання приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника, згідно інформації АС "Месплан", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

Вказане свідчить на користь висновку, що укладений між Акціонерним товариством "Коростенський кар`єр" та ПАТ «Українська залізниця» договір перевезення від 13.02.2018 №09288/ЦТЛ-2018 передбачав можливість перевезення вантажів Акціонерного товариства "Коростенський кар`єр" не лише у вагонах перевізника - ПАТ «Українська залізниця», а ще й у вагонах залізниці інших держав чи вагонах позивача.

Таким чином, умови вказаного договору передбачають право позивача залучати для перевезення інші вагони, відмінні від тих, що належать на праві власності ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, контрагенти позивача - ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО", в тому числі, здійснюють діяльність з кодом 52.29 "Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту", кодом 52.24 «Транспортне оброблення вантажів».

За наведених обставин залучення позивачем контрагентів ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" до виконання відповідних послуг обумовлене діловою метою позивача - отримання достатньої кількості залізничних вагонів придатних під завантаження власної щебеневої продукції.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач є великим виробником щебеневої продукції, а тому є природним намагання позивача забезпечити себе порожніми вагонами для відвантаження власної готової продукції, в тому числі і шляхом укладання договорів з контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО", як посередниками з отримання таких вагонів, що не заборонено законом.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Акти виконаних робіт містять необхідні відомості та реквізити, необхідні для підтвердження факту надання відповідних послуг.

Більш того, згідно реєстрів послуг по організації перевезення вантажів можна встановити номера вагонів, які були надані контрагентами позивачу, прослідкувати від кого вони надійшли, яким чином використані були в господарській діяльності, однак цього відповідачем зроблено не було.

Водночас, контролюючий орган під час проведення перевірки фактично не проводив дослідження змісту оспорюваних господарських операцій, так як в наданих позивачем документах / реєстрах/ зазначені номера вагонів, які надавались третіми особами і можна було під час ревізії дослідити чи дійсно вони були поставлені позивачу, куди і з яким вантажем в подальшому були відправлені. Ці відомості можливо було отримати шляхом звірки з ПАТ " Укрзалізниця", яка відповідачем не проводилась.

Крім того, зміст акту перевірки, свідчить проте, що доводи, які б вказували на те, що господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" сформовані за відсутності на те розумної економічної причини, акт перевірки не містить.

Отже, відповідачем при проведенні перевірки не проведено аналіз економічного ефекту чи прибутковості операцій позивача з ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО".

В той же час, контрагент ТОВ "Гранбет" належним чином відобразив в податковому обліку господарські операції з позивачем, зареєстрував податкові накладні в електронному реєстрі, що дало можливість позивачу сформувати податковий кредит.

На підтвердження зміни майнового стану позивача у результаті здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО", позивачем до матеріалів справи долучено платіжні доручення про перерахування грошових коштів на їх рахунки, що свідчить про понесення позивачем витрат на пошуки вагонів.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи, складені за результатом господарських операцій позивача та ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО" відповідають вимогам податкового законодавства, свідчать про реальність господарських операцій та їх вчинення з метою досягнення конкретно визначених економічних результатів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідачем не надано суду жодних доказів з приводу обґрунтованості висновків, викладених у акті перевірки господарської діяльності позивача, зокрема таких, які б ставили під сумнів правомірність формування останнім податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем підтверджено реальність проведення господарських операцій та фактичне придбання позивачем послуг у ТОВ "Гранбет", ТОВ "Гранстрім" та ТОВ "АЛЬФА-КАРГО". При цьому, податковим органом, як суб`єктом владних повноважень не доведено, що господарські операції позивача є фіктивними або безтоварними; не доведено його недобросовісності та контрагентів, що свідчить про відсутність перешкод для формування даних податкового обліку за наслідками відносин з вказаними товариствами.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт реальності господарських операцій, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Протилежного відповідачем не доведено.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 лютого 2022 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.