Справа № 280/3720/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2022 року м. Дніпросправа № 280/3720/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року (суддя Сацький Р.В., повний текст складено 19.08.2021) у справі №280/3720/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ФОРТІС" до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ ФОРТІС» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2352144/42201513 від 28.01.2021. №2352146/42201513 від 28.01.2021, №2352138/42201513 від 28.01.2021, №2352140/42201513 від 28.01.2021.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМ ФОРТІС» податкові накладні № 1 від 29.05.2020, № 1 від 29.07.2020, № 2 від 29.07.2020, № 3 від 31.07.2020.

Стягнуто судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 9080,0грн.

12.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ФОРТІС", в якій заявник просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ ФОРТІС" витрати на правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 заяву задоволено частково, а саме:

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у

Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ ФОРТІС» судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених заявником у зв`язку з наданням останньому правничої допомоги Адвокатським Об`єднанням, з огляду на надані

позивачем докази, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем документально підтверджено сплату ним гонорару за договором про надання правової допомоги у сумі 12 000,00 грн., але враховуючи такий принцип як співмірність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача стягненню підлягає розмір витрат на правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн. як такий, що є співмірним складності виконаних адвокатом робіт.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач вважає, що розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання консультації та складання позову. Також, за позицією відповідача, витрати на правничу допомогу не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Матеріали справи свідчать про те, що з метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатським об`єднанням "Лохматов і партнери" додаткову угоду №6 до договору про надання правової допомоги №22-12/20 від 2212.2020 від 19 квітня 2021 року (копія знаходиться в матеріалах справи). Предметом даного договору є надання клієнту юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Додатковою угодою №6 визначено перелік юридичних послуг, які надаються у спорі щодо відмови у реєстрації податкових накладних №2352144/42201513 від 28.01.2021. №2352146/42201513 від 28.01.2021, №2352138/42201513 від 28.01.2021, №2352140/42201513 від 28.01.2021.

Згідно із актом приймання-передачі наданої правової допомоги №6 від 03.08.2021 надані послуги складаються з: ознайомленням з документами справи та рішеннями відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних (витрачений час 1 година; ставка за годину 1000,0грн.; вартість 1000,0грн.); надання усних консультацій та роз`яснень, які стосуються предмету спору (витрачений час 1 година; ставка за годину 1000,0грн.; вартість 1000,0грн.); пошук та ознайомлення з судовою практикою (витрачений час 1,5 години; ставка за годину 1000,0грн.; вартість 1500,0грн.); складання та підготовка до відправки позовної заяви, з додатками для відповідачів (витрачений час 7,5 годин; ставка за годину 1000,0грн.; вартість 7500,0грн.); складання та підготовка до відправки до суду заяви про ухвалення додаткового рішення (витрачений час 1 година; ставка за годину 1000,0грн.; вартість 1000,0грн.). Усього 12000,0грн.

Згідно платіжного доручення №32 від 06 серпня 2021 року позивачем сплачено грошові кошти за надання правової допомоги у розмірі 12000,00 грн, що підтверджується рахунком на оплату №48 від 05 серпня 2021 року.

Отже, надані позивачем документи, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчать про те, що на стадії розгляду справи у суді першої інстанції позивачу було надано послуги правничої допомоги, які оцінені сторонами договору у 12000грн.

В той же час, враховуючи такі принци як співмірність та пропорційність, суд дійшов висновку про те, що на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 2500,0грн.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника щодо не співмірності та нерозумності відшкодованих судом позивачу понесених витрат, з огляду на таке.

Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7 статті 134 КАС України).

Вирішуючи подану позивачем заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дослідив зміст наданих позивачем документів, які містять опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір визначеного гонорару.

Відповідач, вказуючи на штучне завищення обсягу та часу витраченого на надання певної послуги, не визначає того, яка із наданих послуг правничої допомоги, що відображена в акті виконаних робіт (наданих послуг), не стосуються суті спору, який виник між позивачем та контролюючим органом, а також у чому він вбачає штучне завищення витраченого часу на надання правничої допомоги. У свою чергу, суд першої інстанції, проаналізувавши зміст та обсяг наданих послуг, надав належну оцінку як обсягу наданих послуг правничої допомоги так і розміру вартості таких послуг, що і стало підставою для стягнення з відповідача не усіх заявлених до відшкодування сум правничою допомоги у розмірі 12000,0грн., а лише в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,0грн.

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для часткового стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Щодо аргументів відповідача про відсутність доказів фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу слід зазначити те, що такими доказами є договір про надання правової допомоги, додаткової угоди №6 до нього, акт виконаних робіт, платіжне доручення про оплату наданих послуг.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

З приводу форми рішення, яке ухвалено судом першої інстанції за результатами розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що питання відшкодування судових витрат по справі, після ухвалення рішення суду по суті розглянутого спору, вирішується шляхом прийняття додаткового судового рішення. Таким чином, оскільки за результатами розгляду справи по суті судом першої інстанції було ухвалено судове рішення у формі рішення, то за наслідками розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд повинен був ухвалити додаткове рішення, а не постановити ухвалу. В той же час, враховуючи такий принцип як превалювання змісту над формою, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування правильного по суті судового рішення лише з цих підстав.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №280/3720/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 10.03.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк