Справа № 682/266/22
Суддя: Зеленська В. І.
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/266/22
Провадження № 2-а/682/12/2022
РІШЕННЯ
01 березня 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - адвоката Горщара Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції ВП № 1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Синюка Дмитра Сергійовича, Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адмінпраовпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ № 612861 від 04.02.2022 р про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Відповідачі сержант поліції ВП № 1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Синюк Д.С. та представник Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області не з`явилися в судове засідання у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану.
До початку судового розгляду відповідачі надали Славутському міськрайонному суду письмові докази та відеозапис події.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Постанова винесена 04.02.2022 р о 16.59 год в м. Славута по вул. І Франка, 29.

Постанова отримана ОСОБА_1 , на що вказує його підпис.

Частина ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За правилами ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що 23 березня 2021 року постановою Славутського міськрайонного суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адмінстягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік (додається). Вказану постанову позивач отримав 23.03.2021 р на що вказує розписка.

З протоколу про адмінпраовпорушення серії ААБ № 166625 від 22.01.2022 р вбачається, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (додається).

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5252625 вбачається, що 22.01.2022 р ОСОБА_1 піддано адмінітсративному стягненню у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (додається).

З відеозапису події, що мала місце 27.01.2022 р о 14 год 45 хв на дорожньому сполученні Т1804 поблизу с. Ганнопіль, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, був зупинений інспекторами поліції, визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, дотримані інші його свободи.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

З наведеного вбачається, що відповідач інспектор поліції Синюк Д.С. не повинен був складати протокол про адмінправопорушення, а на місці події винести постанову про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, складання протоколу про адмінправопорушення та його вручення позивачу на місці події жодним чином не порушило прав та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а , навпаки, надало можливість йому отримати кваліфіковану правову допомогу, скористатися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України тощо.

Крім цього слід вказати, що станом на час вчинення позивачем адмінправопорушення, на час складання постанови про накладення адміністративного стягнення та на час ухвалення рішення у цій справі, законодавцем не визначений орган, який має право притягувати осіб до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з наведеним відповідач не мав права притягнути позивача до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП чи скласти протокол про порушення вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП та направити його на розгляд до іншого органу.

Відповідно до ч. 1ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Постанова щодо позивача інспектором поліції Синюком Д.С. винесена в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Виявлені в ході розгляду справи інші недоліки не можуть вплинути на законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Тому суд вважає, що дії відповідача ОСОБА_2 є законними.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5- 11, 13-16, 77, 120, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 9, 268, 279, 280, 294 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до сержанта поліції ВП № 1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Синюка Дмитра Сергійовича, Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адмінпраовпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 612861 від 04.02.2022 р про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Зеленська В.І.