Справа № 345/372/22
Суддя: Кулаєць Б. О.
Дата ухвалення: 2022-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/372/22
Провадження № 2-а/345/22/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління НП в Львівській області, третя особа на стороні відповідача: інспектор СРПП СРУП ГУНП в Львівській області Богдан Франків, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії БАВ № 442921 від 22.01.2022, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Свою заяву позивач мотивував тим, що 22.01.2022 інспектором СРПП ГУНП в Львівській області Богданом Франківим відносно нього винесено постанову серії БАВ № 442921 за ч. 8 ст. 121 КУпАП. Зокрема, в оскаржуваній постанові зазначено, що 22.01.2022 о 15:15 год. в с. Бережниця Стрийського району Львівської області він керував автомобілем марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , хоча не ввозив його на митну територію України. За вказане правопорушення на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень. З даною постановою він не погоджується та просить суд її скасувати з наступних підстав. Частина 8 ст. 121 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма закону порушена. Однак, у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на конкретну норму Митного кодексу України, яку він порушив, а тому, не зрозуміло, які конкретно вимоги закону були ним порушені. Постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, підтвердженням чого є відсутність відповідного запису у п.7 «До постанови додаються». Для наявності складу даного адміністративного правопорушення необхідно перш за все встановити особу, яка ввезла даний транспортний засіб на митну територію України, а відтак лише тоді, якщо з`ясується, що водій автомобіля не є особою, яка його ввезла на митну територію України, можна стверджувати про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП. Однак, інспектором не було перевірено таких обставин, з постанови не вбачається ким та коли транспортний засіб був ввезений на митну територію України. Таким чином, не зрозуміло, на підставі чого інспектор дійшов висновку про наявність в його діях складу даного адміністративного правопорушення. В постанові не вказано наслідків несплати штрафу та порядок її оскарження, неповнота та однобічність винесення оскаржуваної постанови призвели до порушення його прав, зокрема права на захист, що виявилось в неможливості дати пояснення у справі, залучити захисника, заявити клопотання, подати докази на підтвердження його невинуватості. Із змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що йому, як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем було запропоновано дати пояснення по суті порушення, хоча він на цьому наполягав, його незгода з винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображена. Як наслідок, відповідач притягнув його до відповідальності без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Натомість він бажає надати суду наступні пояснення. Власником автомобіля марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , яка являється його цивільною дружиною. Вказаний автомобіль ввезено на територію України тимчасово з терміном вивезення за її межі до 03.03.2022. Техогляд автомобіля марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , пройдено 16.12.2021, дійсний до 07.09.2022. Того дня він на прохання його цивільної дружини ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля та яка знаходилася в салоні транспортного засобу, керував автомобілем марки «Ауді А4», н.з. НОМЕР_1 , з смт. Гніздичів в напрямку м. Калуш. В с. Бережниця Стрийського району Львівської області їх було зупинено працівниками поліції, якими винесено оскаржувану постанову. При цьому, у володіння, користування або розпорядження даний автомобіль йому не передавався, а він здійснював фактично керування транспортним засобом на прохання власника та в її присутності. Оскільки іншим способом він не може захистити своє конституційне право, а тому змушений звернутись з даним позовом за захистом свого права до суду.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 02.02.2022 відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, з викликом сторін, запропоновано відповідачу протягом 5 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до постанови про накладення адміністративного правопорушення БАВ № 442921 від 27.01.2022, складеної інспектором СРПП ГУНП в Львівській області Богдан Франків, встановлено, що ОСОБА_1 22.01.2022 о 15:15 год. в с. Бережниця Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , хоча не ввозив його на митну територію України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю, від 02.01.2022 ОСОБА_2 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , та зобов`язалася до 03.03.20220 вивезти його за межі України (а.с. 13-14).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП

Оцінка суду:

дослідивши докази, які надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач 22.01.2022 о 15:15 год. в с. Бережниця Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «Ауді А4», н.з НОМЕР_1 , хоча не ввозив його на митну територію України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень.

Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також слід зазначити, що ч. 8 ст. 121 КУпАП за своїм змістом є банкетною нормою, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 8 ст. 121 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, при складанні стосовно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення не було дотримано вказаних вимог закону, а саме: не зазначено, яку конкретну норму постанови Митного кодексу України він порушив, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Водночас суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у постанови про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що ніхто не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. Якщо особу обвинувачують у порушенні конкретної норми права, то і до відповідальності така особа може бути притягнута виключно у випадку доведеності факту порушення нею саме цієї норми права. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа не порушувала норми права, у порушенні якої її обвинувачують, очевидним є те, що в її діях відсутній склад правопорушення, який їй інкримінують. За наведених обставин провадження по справі підлягає закриттю.

Окрім цього, відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд встановив те, що на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач відповідно до статті 251 КУпАП не надав будь-яких доказів та при цьому такі докази не зазначені в оскаржуваній постанові.

Враховуючи те, що складена відповідачем постанова серії БАВ № 442921 від 22.01.2022 про вчинення адміністративного правопорушення не підтверджує факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення, а інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав, суд приходить до переконання, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення останнім відповідного правопорушення.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом, як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, є не доведеним.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, суду недоведена, адже відповідач не надав суду жодних доказів, натомість позивач переконав суд у правильності власної позиції, позов необхідно задовольнити. А тому, постанову серії БАВ № 442921 від 22.01.2022 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Головного управління НП в Львівській області, третя особа на стороні відповідача: інспектор СРПП СРУП ГУНП в Львівській області Богдан Франків, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії БАВ № 442921 від 22.01.2022, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління НП в Львівській області, адреса: площа Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, Код .

Третя особа: інспектор СРПП СРУП ГУНП в Львівській області Богдан Франків.

Суддя: