Справа № 240/10996/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/10996/20

02 березня 2022 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Капустинський М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Залімського І.Г. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Державної екологічної інспекції Поліського округу на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.01.2022 року апеляційна скарга розподілена на склад колегії суддів: головуючий суддя - Залімський І.Г., судді - Сушко О.О., Мацький Є.М.

Ухвалами суду від 15 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Житомирській області, розгляд справи призначено у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

23 лютого 2022 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Залімського Ігоря Геннадійовича.

В обґрунтування заявленого відводу зазначено, що суддя Залімський І.Г. підлягає відводу, оскільки у судді вже сформувалась позиція у спірних правовідносинах та суб`єктивні внутрішні переконання щодо правовідносин сторін у даній справі, а тому у позивача існує обґрунтований сумнів, що подальший розгляд справи за участі цього судді буде об`єктивним та неупередженим.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2022 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Залімського Ігоря Геннадійовича.

У відповідності до положень ч.4 ст.40 КАС України, справу №240/10996/20 передано для вирішення питання про відвід судді Залімського Ігоря Геннадійовича, що визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями від 01.03.2022 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Капустинського М.М.

Відповідно до норм частини 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно з нормами ч. 11 ст. 40 КАС України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Залімського Ігоря Геннадійовича, суд зазначає наступне.

Статтями 36, 37 КАС України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно частин 1, 2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до положень частини 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Апеляційний суд зауважує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість суддів.

Положеннями ч.1 ст.36 КАС України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч.2 ст.36 КАС України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У відповідності до ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Загальна декларація з прав людини (ст.10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (ч.1 ст.14) гарантує право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ Другий показник. Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Частина 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п.50 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України".

Суд зазначає, що у разі незгоди із висновками, що викладені у судовому рішенні учасник справи має право оскаржити таке судове рішення.

Згідно з ч.4 ст.36 КАС України дії суду при вирішенні процесуальних питань, що виникають під час розгляду справи та характер прийнятих рішень не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності судді та бути підставою для його відводу.

У заяві про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Залімського І.Г. ОСОБА_1 зауважує проте, що, на її думку, суддя Залімський І.Г. неправильно застосував норми матеріального права при вирішенні спору по суті.

З аналізу зазначеної заяви слідує, що мотиви і обґрунтування наявні у вказаній заяві ОСОБА_1 зводяться виключно до незгоди із наведеною правовою позицією під час вирішення спору по суті.

Однак, зазначені позивачем підстави для відводу судді Залімського І.Г., що викладені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 жодним чином не можуть свідчити про упередженість судді Залімського І.Г. під час розгляду даної справи, оскільки виключно незгода учасника справи із змістом судового рішення не може свідчити про упередженість складу суду, який прийняв таке судове рішення.

Обставини та доводи наведені у зазначеній заяві ОСОБА_1 щодо упередженості судді Залімського І.Г. у розгляді даної справи не є обґрунтованими та зводяться лише до припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Наведені заявником доводи не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності судді Залімського І.Г. та бути підставою для його відводу.

Водночас, інших підстав для відводу судді Залімського І.Г., передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, позивачем не зазначено.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Залімського І.Г. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Як вже зазначалося вище відповідно до ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, в процесі розгляду заяви про відвід, судом не встановлено підстав, передбачених ст.ст.36, 37 КАС України, які б перешкоджали судді Залімському І.Г. брати участь у розгляді цієї справи, або ж свідчили б про їх упередженість у розгляді цієї справи, а доводи заяви позивача про відвід складу суду колегія суддів вважає надуманими та необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд вважає, що будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Залімського І.Г. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді Залімського І.Г. - не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу судді Залімського І.Г. заявником необґрунтовані та не доведені, заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сьомого апеляційного адміністративного суду Залімського Ігоря Геннадійовича від розгляду справи №240/10996/20.

Справу №240/10996/20 передати до відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Капустинський М.М.