Справа № 140/11154/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/11154/20 пров. № СК-А/857/3207/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

за участю секретаря судових засідань Юник А.А.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року (головуючий суддя: Сорока Ю.Ю., місце ухвалення - м. Луцьк, дата складення повного тексту судового рішення 18.12.2020) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Волинській області, 28.07.2020 звернулось з позовом про стягнення податкового боргу в сумі 6390371, 86 грн.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач всупереч вимогам Податкового кодексу України не виконує свого обов`язку щодо своєчасності та повноти сплати податків та зборів в порядку і строки, визначені цим Кодексом, у зв`язку з чим у відповідача виник податковий борг в розмірі боргу в сумі 6 390 371, 86 грн, в тому числі: з земельного податку (Луцький район) 121 028,06 грн, з податку на додану вартість 2 688 595,89 грн, з податку на прибуток 1020,00 грн, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України в розмірі 259,40 грн, надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в розмірі 1204,80 грн, військовий збір в розмірі 288 651,27 грн, рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) в розмірі 6 877,09 грн, екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в розмірі 988,43 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3 072 040,10 грн, рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 1 975,66 грн., земельного податку (м. Луцьк) в розмірі 86 004,13 грн, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 49 368,18 грн, земельного податку (Шацький район) в розмірі 72 358,85 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року позов задоволено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що у відповідності до статті 59 ПК України не надано та не направлено відповідачу жодної податкової вимоги щодо сплати суми боргу в розмірі 6 390 371, 86 грн.

Позивачем, 14.02.2022 та 17.02.2022 подано відзив та заперечення на додаткові пояснення щодо апеляційної скарги, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, 14.02.2020 та 22.02.22 подав додаткові пояснення до апеляційної скарги та відповідь на відзив, в якому просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача Іларіонов Ю.В., у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, а судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача, Каленюк Д.С. у судовому засіданні, апеляційну скаргу не визнала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2», зареєстровано 26.03.1992 та взято на облік в контролюючому органі як платник податків 25.08.1994.

Станом на 27.07.2020 за відповідачем рахується податковий борг в сумі 6 390 371, 86 грн, в тому числі: з земельного податку (Луцький район) 121 028,06 грн, з податку на додану вартість 2 688 595,89 грн., з податку на прибуток 1020,00 грн., рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України в розмірі 259,40 грн, надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в розмірі 1204,80 грн, військовий збір в розмірі 288 651,27 грн, рентної плати за спец використання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) в розмірі 6 877,09 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в розмірі 988,43 грн, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3 072 040,10 грн, рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 1 975,66 грн, земельного податку (м. Луцьк) в розмірі 86 004,13 грн, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 49 368,18 грн, земельного податку (Шацький район) в розмірі 72 358,85 грн.

Податковий борг з земельного податку (Луцький район) в розмірі 121 028,06 грн виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками № від 09.02.2017 з терміном сплати 30.07.2017, 30.08.2017, 30.09.2017, 30.10.2017, 30.11.2017, 30.12.2017 щомісячно в сумі 6369,90 грн та 30.01.2018 в сумі 6369,88 грн, а також від 16.02.2018 № з термінами сплати 02.03.2018, 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018 та 30.01.2018 в сумі 6369,9 гри щомісячно та 30.01.2019 в сумі 6369,88 грн.

Податковий борг з податку а додану вартість виник в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань на підставі податкових декларацій від 19.07.2017 № в сумі 129 905,00 грн, від 14.09.2017 № в сумі 34267,00 грн, від 18.10.2017 № в сумі 41 827,00 грн, від 20.11.2017 № в сумі 9120,00 грн, від 19.12.2017 № в сумі 9122,00 грн, від 22.01.2018 № в сумі 9123,00 грн, від 16.02.2018 № в сумі 14 594,00 грн, від 12.03.2018 № в сумі 9128 грн, від 13.04.2018 № в сумі 1963,00 грн, від 16.05.2018 № в сумі 853,00 грн, від 11.06.2018 № в сумі 298,00 грн, від 16.07.2018 № в сумі 298,00 грн, а також в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 29.12.2018 № в сумах 10 544,40 грн, 31 997,00 грн.

Крім того, за користування розстроченням податкового боргу на підставі договору від 27.11.2017 № 133 про розстрочення податкового боргу, укладеного відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 в справі № 803/774/14, нараховано проценти в сумі 2 416 109,49 грн.

При цьому, до сум податкового боргу до стягнення не входять несплачені розстрочені суми податкового боргу на підставі ухвал Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2014 в справі № 803/774/14 за позовом Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про стягнення податкового боргу та від 25.03.2015 в справі № 803/66/15-а позовом Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про стягнення податкового боргу.

Отже, сума податкового боргу з податку на додану вартість становить 2 688 595,89 грн.

Податковий борг з податку на прибуток виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 21.10.2019 в сумі 1020,00 грн.

Отже, сума податкового боргу з податку на прибуток становить 1020,00 грн.

Податковий борг з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України (308 Луцький район) виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 06.10.2017 № в сумі 25,94 грн, від 20.11.2017 № в сумі 25,94 грн, від 19.12.2017 № в сумі 25,94 грн, від 22.01.2018 № в сумі 25,94 грн, від 16.02.2018 № в сумі 25,94 грн, від 19.03.2018 № в сумі 25,94 грн, від 13.04.2018 № в сумі 25,94 грн, від 16.05.2018 № в сумі 25,94 грн, від 11.06.2018 № в сумі 25,94 грн, від 12.07.2018 № в сумі 25,94 грн.

Крім того, податковий борг збільшився внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 25.09.2017 № в сумі 165,22 грн.

Таким чином, податковий борг з цього платежу становить 259,40 грн.

Податковий борг з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах (308 Луцький район) виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 27.04.2018 № в сумі 1204,8 грн.

Таким чином, податковий борг з цього платежу становить 1204,80 грн.

Податковий борг з військового збору в розмірі 288 651,27 грн виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 03.07.2018 № в сумі 181 987,31 грн та 105 888,12 грн та пені в сумі 775, 84 грн.

Податковий борг з рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) в розмірі 6 877,09 грн виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 28.07.2017 № в сумі 1129,02 грн, від 09.10.2017 № в сумі 1522,08 грн, від 30.01.2018 № в сумі 1422,58 грн, від 27.04.2018 № в сумі 840,35 грн, від 25.07.2018 № в сумі 1963,06 грн.

Податковий борг з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в розмірі 988,43 грн виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 26.07.2017 № в сумі 20,35 грн, від 29.01.2018 № в сумі 862,34 грн, від 27.04.2018 № в сумі 105,74 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3 072 040,10 грн виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 03.07.2018 № в сумі 1 919 076,35 грн та 1 138 167,52 грн та на підставі пп. 129.1.2 п. 129.1 ст.129 ПК України 14 796,23 грн.

Податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 1 975,66 грн. виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 28.07.2017 № в сумі 298,63 грн, від 09.10.2017 № в сумі 349,84 грн, від 30.01.2018 № в сумі 480,08 грн, від 27.04.2018 № в сумі 371,88 грн, від 25.07.2018 № в сумі 475,23 грн.

Податковий борг з земельного податку (м. Луцьк) виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 06.06.2017 № з термінами сплати 30.08.2017, 30.09.2017, 30.10.2017, 30.11.2017, 30.12.2017 щомісячно в сумі 32 699,06 грн та 30.01.2018 в сумі 32 699,10 грн; від 16.02.2018 № з термінами сплати 02.03.2018, 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018 щомісячно в сумі 18 380,50 грн та 30.01.2019 в сумі 18 380,45 грн.

Крім того, уточнюючими розрахунками № від 10.08.2017 платником подано зменшено грошові зобов`язання з даного платежу на 15585,00 грн. щомісячно, а також № від 10.08.2017 на 14702,93 грн щомісячно.

Таким чином, податковий борг з цього платежу становить 86 004,13 грн.

Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 09.10.2017 № з терміном сплати 09.10.2017 в сумі 14 965,09 грн, з терміном сплати 29.10.2017 в сумі 3 475,20 грн, від № з терміном сплати 09.10.2017 в сумі 6950,4 грн, з терміном сплати в сумі 3 475,20 грн, від 09.10.2017 № з терміном сплати 12.12.2017 в сумі 748,12 грн, від 09.10.2017 № з терміном сплати 12.12.2017 в сумі 3071,45 грн, з терміном сплати 29.01.2018 в сумі 3 475,20 грн, від 16.02.2018 № з терміном сплати 29.04.2018 в сумі 4 043,18 грн, з терміном сплати 29.07.2018 в сумі 4 043,18 грн, з терміном сплати 29.10.2018 в сумі 4 043,18 грн, від 29.01.2019 в сумі 4 043,18 грн.

Податковий борг збільшився внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 03.11.2017 № в сумі 340,00 грн, від 21.10.2019 № в сумі 170,00 грн.

Таким чином, податковий борг з цього платежу становить 49 368,18 грн.

Податковий борг з земельного податку (Шацький район) виник внаслідок самостійного нарахування платником згідно з податковими деклараціями та розрахунками від 08.02.2017 № з терміном сплати 30.07.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.08.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.09.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.10.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.11.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.12.2017 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.01.2018 в сумі 3799,44 грн, від 16.02.2018 № з терміном сплати 02.03.2018 в сумі 3799,44 грн, з терміном сплати 30.03.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.04.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.05.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.06.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.07.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.08.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.09.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.10.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.11.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.12.2018 в сумі 3799,41 грн, з терміном сплати 30.01.2019 в сумі 3799,44 грн.

Податковий борг збільшився внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2019 № в сумі 170,00 грн.

Таким чином, податковий борг з цього платежу становить 72 358,85 грн.

Отже, загальний розмір податкового боргу становить 6 390 371,86 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 6 390 371, 86 грн, доказів слати якої відповідач суду не надав, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення коштів з рахунків підприємства у банках, обслуговуючих такого платника податків, податкового боргу у зазначеній сумі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст.38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При цьому при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою погашення податкового боргу, позивачем сформовано відповідачу податкові вимоги від 30.09.2010 № 1/1431 та від 22.12.2010 № 2, які були надіслані ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» у встановленому порядку за зареєстрованим місцезнаходженням та вручена довіреній особі відповідача Оніщук Л.І..

Разом з тим суд апеляційної інстанцїї не бере до уваги покликання представника відповідача в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 22.02.2022 щодо формальних недоліків таких податкових вимог, оскільки такі не можуть бути безумовною підставою для відмови у стягненні такого боргу.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом розгляду у цій справі є стягнення податкового боргу, а не визнання протиправним та скасування податкових вимог, які є чинними, оскільки такі не оскаржувалися ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Тобто, підтверджують факт наявності податкового боргу відповідача, який в подальшому не переривався, що підтверджено сторонами в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що податковий борг у спірних правовідносинах, виник у зв`язку із несплатою відповідачем:

- податку з земельного податку на суму 21 028,06 грн;

- податку на додану вартість 2 688 595,89 грн;

- податку на прибуток 1020,00 грн;

- рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України в розмірі 259,40 грн,

- надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в розмірі 1204,80 грн;

- військового збору в розмірі 288 651,27 грн;

- рентної плати за спецвикористання води (крім рентної плати за спецвикористання води водних об`єктів місцевого значення) в розмірі 6 877,09 грн;

- екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в розмірі 988,43 грн;

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3 072 040,10 грн;

- рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 1 975,66 грн;

- земельного податку в розмірі 86 004,13 грн;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в розмірі 49 368,18 грн;

- земельного податку в розмірі 72 358,85 грн.

Загальний розмір податкового боргу становить 6 390 371,86 грн.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, отже предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, тобто не є предметом дослідження у цій справі, а отже суд апеляційної інстанції не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Отже, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 6 390 371, 86 грн, доказів слати якої відповідач ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надав і такий борг набув статусу узгодженого грошового зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі № 140/11154/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 04.03.2022.