Справа № 140/11092/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/11092/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю представника позивача Тарасенка О.В.,

представника відповідача Літвака О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач, УПП у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 31.08.2021 № 27 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваним наказом до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог Законів України «Про захист персональних даних», «Про Національну поліцію». Зокрема, що він скориставшись інформацією, яка стала відома йому під час виконання службових обов`язків подзвонив на скороченим номером 102 та представився персональними даними іншої особи зареєстрував звернення про правил дорожнього руху.

Вказує, на те, що під час проведення службового розслідування та винесення спірного наказу відповідачем не було доведено порушення ним вимог чинного законодавства у розголошенні персональних даних іншої особи, а тому в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а відтак підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

14.12.2021 судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено у справі підготовче засідання на 11:00 год. 24.12.2021, продовжено строк підготовчого засідання. 24.12.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 11:00 год. Розгляд справи відкладався та оголошувались перерви.

У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що 05.07.2021 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції надійшла заява ОСОБА_2 в якій він повідомив, що 02.07.2021 ОСОБА_1 на скорочений номер поліції 102 було здійснено повідомлення про порушення правил дорожнього руху. При цьому, працівник поліції представився ОСОБА_2 , а не власним прізвищем.

По даному факту, наказом № 41 від 20.07.2021 у відповідності до вимог законодавства було призначено службове розслідування, за результатами якого складено висновок. Згідно з висновком констатовано, що позивачем було встановлено порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні пунктів 1, 2, 5 частини 1 статті 18, Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзац 1,2 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, статті 10 Закону України «Про захист персональних даних», п.1.4,1.7.3 розділу І , п. 2.1.3 розділу ІІ Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області ДПП. Тому, на підставі вказаного висновку службового розслідування, яким було встановлено вину позивача у порушенні службової дисципліни, Комісією прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Вважає, що відповідний наказ винесений у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірним.

Відповідач вказує на те, що при призначенні службового розслідування, його проведенні, діяв у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких прав позивача при цьому не порушував. Також зазначає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю підтверджується наявними матеріалами службового розслідування. З врахуванням викладеного просив в позові відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач ще раз звернув увагу на протиправність дій відповідача при проведенні службового розслідування та допущених при цьому порушеннях. Крім того, звернув увагу на не доведеність його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Відповідач у поданому запереченні на відповідь на відзив наголосив на тому, що при проведенні службового розслідування ними повністю дотримано вимоги Дисциплінарного статуту. Також наголосив на тому, що матеріалами службового розслідування повністю була доведена вина позивача в порушенні вимог чинного законодавства, а відтак у вчиненні дисциплінарного проступку.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив та в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 25.07.2018 перебуває на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу несення служби у місті Ковель ( а.с.7).

05.07.2021 на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_2 , що від його імені на скорочений номер поліції 102 близько 16:14 год. надійшло повідомлення про порушення правил дорожнього руху. Вказаного дзвінка він не здійснював, оскільки перебував за межами області. Пізніше йому стало відомо про те, що вказаний дзвінок було здійснено працівником поліції ОСОБА_1 (а.с.94).

По даному факту начальником управління винесено наказ № 41 від 20.07.2021 Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії (а.с. 68).

За результатами проведеного службового розслідування 20.08.2021 затверджено висновок службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилась у використанні інформації, яка стала відома йому у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а саме здійснив дзвінок за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 та представився персональними даними іншої особи.

Констатовано, що ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 1, 2, 5 частини 1 статті 18, Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзац 1,2 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, статті 10 Закону України «Про захист персональних даних», п.1.4,1.7.3 розділу І , п. 2.1.3 розділу ІІ Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області ДПП (а.с. 69-76).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ № 27 від 31.08.2021 Про застосування до працівника УПП у Волинській області ДПП дисциплінарного стягнення, згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (а. с.77).

Позивач не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пунктами 1,2 частини 1 статті 18 Закону України Про національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Частинами 1, 2 статті 19 даного Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 даного Закону визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Підпунктами 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Як встановлено частиною 1 статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана;3) сувора догана;4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною 3 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисципіланрного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як встановлено частиною 19 статті 14 Дисципінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку №893 визначено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу I Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 р. за № 1576/29706 ( далі Правила №1576/29706 ), визначено, що вони є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Абзацом 12 пункту 1 Розділу ІІ Правил встановлено, що поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктом 3 розділу IV Правил №1576/29706 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Пунктами 1.4, 1.7.3 Розділу І Посадової інструкції визначено, якими нормативними актами повинен користуватися старший інспектор та визначено необхідність знань в сфері захисту персональних даних.

Згідно з пунктом 2.1.3 Розділу ІІ Посадової інструкції старший інспектор з особливих доручень здійснює своєчасний та якісний розгляд звернень (скарг) громадян та інших суб`єктів звернення, з питань що належать до компетенції відділу.

Аналізуючи зібрані по справі докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено порушення позивачем службової дисципліни, а спірний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Нормами Дисциплінарного статуту визначено, що є службовою дисципліною, та з дотримання яких норм вона складається, також визначено, що поліцейський може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і що визнається дисциплінарним проступком.

В ході проведеного службового розслідування та під судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 під час несення служби 02.07.2021 здійснено дзвінок на скорочений номер 102 із свого мобільного телефону про порушення правил дорожнього руху. При цьому ним замість власного прізвища було зазначено, що дзвінок здійснюється від імені ОСОБА_2 . Також було ідентифіковано телефон позивача з якого було здійснено вказаний дзвінок.

Вказане повністю підтверджується наявними в справі доказами, показами свідків допитаних в судовому засіданні.

Суд зазначає, що в цей день ОСОБА_2 дійсно двічі звертався на лінію 102 з іншими питаннями, пов`язаними з притягненням його до адміністративної відповідальності та діями працівників поліцію при цьому. В межах вирішення питань, пов`язаних з діями працівників патрульної поліції йому телефонував позивач, як відповідальний від керівництва.

При здійсненні дзвінків ОСОБА_2 в базі даних управління була збережена інформація анкетні дані та телефон.

Тобто, зазначене свідчить про те, що позивач маючи в своєму розпорядженні інформацію, в тому числі анкетні дані ОСОБА_2 , які ним отримані в ході службової діяльності, всупереч покладених на нього службових обов`язків здійснено дзвінок на лінію 102 від імені іншої особи. Цей факт на думку суду є доведеним наявними в справі доказами.

Частиною 3 статті 10 Закону України «Про захист персональних даних визначено», що використання персональних даних працівниками суб`єктів відносин, пов`язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов`язків. Ці працівники зобов`язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов`язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов`язання чинне після припинення ними діяльності, пов`язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Аналіз вказаної норми чітко забороняють розголошення персональних даних службовими особами отриманими ними під час здійснення служби.

При цьому, немає значення якими мотивами керувалася службова особа та наслідки, які настали за результатами таких дій.

ОСОБА_2 не надавав позивачу права на використання його анкетних даних та здійснення від його імені дзвінків про порушення правил дорожнього руху, що і було ним підтверджено в ході судового розгляду під час допиту його як свідка.

Також такі дії позивача суперечать нормам Закону України «Про Національну поліцію», Правил №1576/29706, Посадовій інструкції.

Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника, що позивачем було названо анкетні дані особи, які були зазначені на агітаційній листівці кандидата в депутати, що була на робочому місці ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , оскільки таке твердження не підтверджено доказами та спростовується встановленими фактичними обставинами.

Зокрема, саме в цей день 02.07.2021 ОСОБА_2 неодноразово дзвонив на лінію 102, де зазначав свої дані та мав особисту розмову з позивачем, де вказував на неправомірні дії працівників патрульної поліції. Тому, на думку суду, саме ці дані отримані позивачем в ході своєї службової діяльності ним було використано під час здійснення дзвінка на лінію 102 від чужого імені.

Зазначені обставини були підтверджені в ході проведення службового розслідування, відповідними роздруківками телефонних дзвінків, показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Як визначено статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Поведінка поліцейського, згідно з Присягою, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту.

Також як повинен поводитися поліцейський регламентовано Правилами №1576/29706.

Таким чином під порушенням Присяги слід розуміти скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Положення Закону України Про Національну поліцію, Правила етичної поведінки поліцейського, покладають на нього обов`язок бути прикладом у дотриманні законності службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, вказаними нормативними актами на поліцейських покладені додаткові обов`язки, що випливають із функцій які ним виконуються.

Жодним нормативним актом, ні посадовими обов`язками, поліцейському при здійсненні ним своїх посадових обов`язків не надано право на вчинення дій від імені інших осіб, в тому числі і на здійснення дзвінків він імені осіб, дані які їм стали відомі під час несення служби.

Вказані дії позивача, враховуючи вищевказане, підривають авторитет поліції, як правоохоронного органу та негативно впливають на оцінку громадянами роботи поліції.

Враховуючи зазначене, суд погоджується із висновком службового розслідування про те, що вказані дії позивача є порушенням пунктів 2, 5 частини 1 статті 18, Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 3 статті 10 Закону України «Про захист персональних даних», абзаців 1, 2 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, пунктів 1.4, 1.7.3 розділу І, пункту 2.1.3 розділу ІІ Посадової інструкції старшого інспектора з особливих доручень відділу несення служби в місті Ковель УПП у Волинській області ДПП.

Порушенням службової дисципліни згідно Дисциплінарного статуту є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 12 Дисципланрного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд вважає, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 02.07.2021 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування від 20.08.2021 містить всі необхідні реквізити, визначені Порядком № 893, а резолютивна його частина - висновок про наявність складу дисциплінарного проступку та його юридичну кваліфікацію.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 31.08.2021 винесено у відповідності до норм статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», статей 1, 11, 12, 13, 14 Дисциплінарного статут та Порядку № 893 та є правомірним.

Вид дисциплінарного стягнення застосованого до позивача відповідає характеру вчиненого ним проступку та статті 13 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття наказу № 27 від 31.08.2021 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» при цьому відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст рішення складено 04.03.2022