Справа № 500/1298/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/1298/22

28 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баришицького І.В. від 17 січня 2020 року №1098

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2022 року від товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» надійшла заява про зміну стягувача на підставі ст.379 КАС України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», в якій заявник просить замінити стягувача у виконавчому написі №1098, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. від 17 січня 2020 року з АТ «ОТП БАНК» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», у зв`язку з переходом до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» прав Кредитора за Договором № від 23.06.2017 року укладеним між ТОВ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 .

Ознайомившись з заявою про зміну стягувача на підставі ст.379 КАС України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що її розгляд не потребує отримання додаткових пояснень від заявника (відповідача) та додаткових доказів.

Отож, у зв`язку з відсутністю необхідності заслухати пояснення заявника та отримати від нього додаткові докази для вирішення питання щодо заміни стягувача на підставі ст.379 КАС України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», із врахуванням достатності доказів для розгляду даної заяви, вказана заява розглянута судом без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 17 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Баршацьким Ігорем Вікторовичем, вчинено виконавчий напис нотаріуса №1098, яким було запропоновано стягнути на користь Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (надалі - АТ «ОТП БАНК»), заборгованість, що виникла за Договором № від 23.06.2017 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , в розмірі 13849 (тринадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 92 копійки).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. від 19 липня 2021 року ВП №61485771 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

20 серпня 2021 року між акціонерним товариством «ОТП БАНК» (клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (фактор) було укладено договір факторингу №20/08/21, згідно якого товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками банку, у тому числі і до ОСОБА_1 за Договором № від 23.06.2017 року.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає заяву товариства з обмеженою відповідальністю ««ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 17 січня 2020 року №1098 такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 510 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником .

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Таким чином, суд звертає увагу, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.

За приписами частин першої та четвертої статті 379 КАС України, яку розміщено у Розділі IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Імперативними приписами частини четвертої статті 379 КАС України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі заміною сторони виконавчого провадження, суд у контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 379 КАС України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав адміністративну справу як суд першої інстанції.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону №1404-VIII, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом і процедурою видання, а отже, положення частини четвертої статті 379 КАС України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

У цьому контексті суд зазначає, що, виходячи із закріплених у статті 4 Закону №1404-VIII вимог, яким повинен відповідати виконавчий документ, та вичерпного переліку підстав для повернення стягувачу виконавчого документу, невідповідність стягувача та особи, яка звертається із заявою про примусове виконання рішення, не є перешкодою для відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного вимоги про заміну сторони у виконавчому написі до відкриття виконавчого провадження у порядку статті 379 КАС України є передчасними.

Аналогічну правову позицію було викладено у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20, від 28 січня 2021 року у справі № 824/387/20-а, від 24 червня 2021 року у справі №420/2141/20.

Разом з тим, суд зазначає, що ані з тексту поданої заяви, ані з наданих до неї додатків, ані з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження не вбачається доказів на підтвердження факту відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 17 січня 2020 року №1098.

За таких обставин суд вважає за доцільне у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю ««ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 17 січня 2020 року №1098 - відмовити.

Керуючись ст.52, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 17 січня 2020 року №1098 - відмовити.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів.

Головуючий суддя Подлісна І.М.