Справа № 490/7302/21
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/352/2021 Справа № 490/7302/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Гуденко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДП18 №819436 від 18.08.2021 року ,-

В С Т А Н О В И В:

17.09.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову серії ДП18 № 819436 від 18 серпня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 18 серпня 2021 року його було притягнуто до алдміністративногї відповідальності, при цьому надано копію постанови, яку неможливо прочитати.

При цьому у вказаний в постанові час він не їхав на мопеді, а катив його у руках, оскільки мопед був несправний і не було дороги для його проїзду, а матиеріали адміністративної справи не містять докази протилежного. Отже оскаржувна постанова є незаконною , оскільки висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи, при її складанні порушені норми матеріального та процесуального права.

В грудні 2021 року надійшов відзив на позов від відповідача, в якому просить відмовити у задволенні позову, посилаючись , осилаючись , що працівниками патрульної поліції було виявлено, 18 серпня 2021 року близько 20 год. 30 хв., по вулиці 1-ша Піщана в районі будинку №15 в місті Миколаєві ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом JBWCO JBW50QT-3B без номерних знаків, без вдягнутого мотошолома та увмікненого ближньоого світла фар, чим порушував п.2.3 в) та 19.1 ПДР України відповідно. Поліцейським було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу. Проте позивачем не було пред`явлено в ході перевірки документів на підтвердження проава керування транспортними засобами акого типу ( необхідна категорія А1) . Встановивши факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про винесення постанови, яка була складено у відповідності до вимог чинного законодавства після роз`яснення водію прав особи. Факт вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, підтверджується винесеною компетентною посадовою оосбою постановою, рапортом поліцейського Біди Івана, витягами з інформаційногог порталу Національної поліції, роздруківкою рішення Центрального районного суду м.Миколаєва по справі № 490/6944/21 від 05.11.2021 року.

Позивач відповіді на відзив не надав.

Ухвалою від 29.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом , постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

За з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 № 819436 від 18 серпня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Біда І.Р. визнано позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 850,00 грн.

У постанові зазначається, що 18 серпня 2021 року в м.Миколаєві по вул.Піщана, 1а водій ОСОБА_1 ,здійснював рух на мопеді JBWCO JBW50QT-3B , не маючи при собі посвідчення водія з відповідною категорією на право керування даним транспортним засобом , чим порушив п. 2.1 а та 2.4 а ПДР України .

Згідно з п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б)реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); тощо.

Згідно п. 2.4 а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем до позову не додано жодних доказів на підтвердження наявності у нього права керування вказаним транспортним засобом на час скоєння правопорушення.

Крім того, суд також враховує, що працівниками поліціцї була здійснена зупинка водія та пред`явлено вимогу пред`явити документи на законних підставах, адже ними було виявлено порушення ОСОБА_1 ще кількох адміністративних правопорушень, передбачених ст. 121 та ст. 130- КУпАП.

Також Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.01.2022 року вказану постанову залишено без змін.

Як вбачається з вказаних судових рішень, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №147036, 18 серпня 2021 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 в місті Миколаєві, по вулиці 1-ша Піщана в районі будинку №15, керував транспортним засобом - мопедом JBWCO JBW50QT-3B без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів).

Протокол про адміністративне правопорушення водій власноручно підписав без будь-яких зауважень. Пояснення на місці зупинки не надав.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що він не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів. Разом з тим, з даного відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження огляду на місці зупинки останній відмовився. На пропозицію пройти огляд у медичній установі згоди не надав, а його поведінка свідчила про небажання пройти такий огляд.

Також, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, посилання на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовується відеозаписом працівників поліції, який є додатком до протоколу. Зі вказаного відеозапису чітко убачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та визнавав свою вину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Більш того, з наявних у справі документів слідує, що сам ОСОБА_1 не спростовував тієї обставини, що у вказаний в протоколі день та час саме він керував транспортним засобом та на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився від його проходження. За такого, доводи про те, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є необґрунтованими та судом апеляційної інстанції були розцінені як обраний його захисником неналежний спосіб захисту та намагання уникнути від адміністративної відповідальності.

Вказаний відеозапис працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд приходить до висновку про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

Відповідачем доведено належними та допустими доказами наявності юридичного складу інкримінованого адміністративного правопорушенняв діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі, встановлення його вини у його вчиненні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню позивачеві не підлягають.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання сторонами копії повного судового рішення.

Суддя Гуденко О.А.