Справа № 300/162/22
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"28" лютого 2022 р. справа № 300/162/22
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.01.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
21.02.2022 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про закриття провадження по справі, оскільки відповідачем здійснено погашення податкового боргу.
Частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Відповідно до частини 1 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Зважаючи на те, що такі дії позивача не суперечать чинному законодавству, не порушують чиї - небудь права, свободи та інтереси, суд на підставі статей 47, 189 КАС України приймає відмову позивача від позову.
Пунктом 2 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
За таких підстав, суд вважає, що заява в частині закриття провадження у справі підлягає до задоволення.
Що стосується питання про стягнення з відповідача судового збору, суд зазначає таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною другою цієї ж статті визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Частиною 6 ст. 143 КАС України передбачено, що у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.
У цій справі суд закрив провадження у справі, задовольнивши заяву позивача про відмову від позову у зв`язку з задоволенням відповідачем позову після подання позовної заяви, а тому цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.
Вказане викладено у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 200/6826/20-а.
Матеріалами справи підтверджено, факт звернення позивача із заявою про стягнення з відповідача судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн., отже наявні правові підстави для її задоволення.
Вказані судові витрати підтверджені платіжним дорученням, що наявний у матеріалах справи, а саме: від 28.12.2021 №3699 у сумі 2 270,00 грн.
Вказане дає підстави для висновку про те, що за наявності відповідної заяви, всі понесені позивачем у цій справі та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на його користь судом, що ухвалив судове рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, отже заява подана представником позивача у частині стягнення судових витрат понесених у справі №300/8106/21 підлягає задоволенню.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статями 47, 132, 139, 140, 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву позивача про закриття провадження у справі - задовольнити.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитюк Р.В.