Справа № 640/22949/21
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ № 640/22949/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва, яка полягала у відмові належного оформлення направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) від 00.01.2021 року (форма № 088/о), а саме із зазначенням «наявність ознак інвалідності» - протиправною;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико- санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва належним чином оформити направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) (форма № 088/о), а саме із зазначенням «наявність ознак інвалідності» та направити його разом із медичною документацією до медико-соціальної експертної комісії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва протиправно допущено бездіяльність з приводу оформлення їй направлення на медико-соціально-експертну комісію (форма № 088/о).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 13.10.2004 встановлено інвалідність ІІІ групи, підстава - «інвалідність з дитинства», безстроково.

У зв`язку із відсутністю у позивача оригіналу довідки МСЕК № 0018988 від 13.10.2004 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи з дитинства, остання 07.06.2021 року звернулась до сімейного лікаря Пришляк О.М. КНП "ЦПМСД №2" Оболонського району м. Києва з вимогою щодо оформлення посильних документів за формою 088/о на Подільську міжрайонну МСЕК м. Києва належним чином та обов`язковим зазначенням в графі 18 направлення за формою 088/о «підстава для направлення на МСЕК» - наявність ознак інвалідності, для отримання нової довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності замість втраченого оригіналу довідки.

Листом № б/н від 24.06.2021 відповідачем було надано відповідь, зі змісту якої слідує, що об`єктивні підстави для оформлення позивачу документів на МСЕК за формою 088/о з вказанням в графі 18 «підстава для направлення на МСЕК - наявність ознак інвалідності» відсутні.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не належного оформлення посильних документів за формою 088/о на Подільську міжрайонну МСЕК м. Києва, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2005 № 2961-IV медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 року № 875-XІI особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії з зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За приписами ст. 3 Закону № 875 інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03.12.2009 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Зазначеним Положенням визначається процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації. (п. 1 Положення про МСЕК)

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 3 Положення про МСЕК).

У п. 4 Положення про МСЕК вказано, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

За змістом п. 4 Положення про МСЕК № 1317 Міністерство охорони здоров`я утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Приписами п. 10 Положення про МСЕК обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

В силу вимог п. 12 Положення про МСЕК до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи; проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з п. 15 Положення про МСЕК комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п. 17 Положення про МСЕК).

Відповідно до пункту 2 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о "Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)", затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 р. за № 695/21008 (далі - Інструкція) зазначено, що форма № 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію.

Пунктом 3 Інструкції вказано, що підставами для направлення на МСЕК є, зокрема, наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, необхідність продовження листка непрацездатності.

Пункту 12 Інструкції вказано, що у графі 18 вказується причина направлення хворого на МСЕК (п.18. Підстава для направлення на МСЕК: наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, переогляд, терміновий переогляд, продовження (непродовження) листка непрацездатності).

Наведене свідчить, що направлення на медико-соціально-експертну комісію заповнюється лікуючим лікарем за наявності таких підстав як наявність ознак інвалідності, закінчення терміну інвалідності, переогляд, терміновий переогляд, продовження (непродовження) листка непрацездатності.

Як встановлено судом у межах адміністративної справи, 13.10.2004 ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІІ групи, причина інвалідності - «інвалідність з дитинства», яка встановлена безстроково.

З матеріалів справи убачається, що підставою звернення позивача до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва слугувала необхідність отримання нової довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності замість втраченого оригіналу довідки.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу у оформленні направлення за формою 088/о було те, що позивач уже є особою з інвалідністю третьої групи (з дитинства) безстроково з 13.10.2014 року та на момент надання відповіді немає погіршення стану здоров`я з основного інвалідизуючого захворювання.

З приводу наведеного суд зазначає, що згідно з п. 22 Положення про МСЕК, повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відтак, повторний огляд осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку здійснюється за наявності двох умов, а саме, у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Між тим, доказів настання змін у стані здоров`я і працездатності позивача або відповідного рішення суду про проведення повторного огляду матеріали справи не містять.

В той же час, суд звертає увагу позивача, що чинним законодавством чітко встановлені підстави проведення повторного огляду осіб з інвалідністю, та не передбачено можливість повторного огляду осіб з необхідності отримання нової довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності замість втраченого оригіналу довідки.

Суд зауважує, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У даному випадку суд не вбачає допущення з боку Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва протиправної бездіяльності щодо неналежного оформлення позивачу посильних документів за формою 088/о на Подільську міжрайонну МСЕК м. Києва отримання нової довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності замість втраченого оригіналу довідки, оскільки відповідач у межах спірних правовідносин діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 2-5, 9, 19, 72-77, 90, 243-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 10.02.2022.

Суддя Т.П. Балась