Справа № 342/249/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 342/249/21 пров. № А/857/1144/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Кушнерика М. П., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Рибачука А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2021 року у справі № 342/249/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

суддя в 1-й інстанції Федів Л.М.,

час ухвалення рішення 29.11.2021 року,

місце ухвалення рішення м. Городенка,

дата складання повного тексту рішення 01.12.2021 року,

в с т а н о в и в:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача- Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Галицької митниці Держмитслужби від 23 лютого 2021 року № 0161/20900/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2021 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби Корчака Сергія Петровича у справі № 0161/20900/21 від 23 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, доводи апеляційної скарги викладені аналогічними у відзиві на позов. Зокрема, вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що до митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію №UA206010/2018/410684 від 20 вересня 2018 року та рахунок №б/н від 05 вересня 2018 року, згідно з яким вартість транспортного засобу становила 1150 євро. На момент проведення митних процедур дійсно не було розбіжностей у вартості товару, що був сплачений за цей товар, оскільки для перевірки автентичності поданих до митного оформлення документів 21 жовтня 2019 року через департамент протидії митним правопорушенням та контрабанді ДФС було скеровано запит до митних органів Королівства Нідерландів про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки під час ввезення на митну територію України автомобіля марки «ПАТ PUNTO», номер кузова - НОМЕР_1 . На підставі протоколу II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах Угоди про асоціацію між ЄС та Євратом і їх країнами- членами, з одного боку та Україною з другого боку ( від 21 березня 2014 року) Митними органами Королівства Нідерланди листом № NL20DZA00209255WZ від 21 жовтня 2020 року надано копії рахунку фактури №1794/18 від 07 вересня 2018 року, витяг з касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , виданих 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди, відповідно до яких вказаний автомобіль продано нідерландською компанією Baja Auto»s B.V. за 2200 євро згідно з рахунком- фактурою №1794/18 від 07 вересня 2018 року, а також повідомлено, що сума продажу автомобіля «FIAT PUNTO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , у документі, надісланому митними органами України, у розмірі 1150 євро не відповідає сумі 2200 євро в рахунку продажу компанії Baja Auto»s B.V., касовій книзі і банківському свідоцтві. Як принципал продажу у банківському свідоцтві заявлений ОСОБА_1 . Таким чином, вважає, що Галицької митницею було правильно зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а тому оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2021 року державним інспектором відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби Габа Н.П. складено протокол про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , митних правил, передбачених ст.485 Митного Кодексу України та призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення на 23 лютого 2021 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Львів, вул. Костюшка, 1 Галицька митниця Держслужби.

23 лютого 2021 року виконуючим обов`язків начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою С. П. складено постанову в справі про порушення митних правил № 0161/20900/21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 33 070 грн. 35 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що виконуючим обов`язків начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчакою С. П. встановлено, що 19 вересня 2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України товару - «легковий автомобіль» марки « FIAT», бувший у використанні, номер кузова - НОМЕР_1 , загальна кількість місць для сидіння -5, кількість дверей - 5, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, номер двигуна - немає даних, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 1248смЗ, потужність двигуна 62 квт., тип кузова - комбі (хетчбек), колісна формула - 4ч2, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення - 2010, виробник «Fiat» IT, країна виробництва - Італія (IT), який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA206010/2018/410410 від 17 вересня 2018 року.

Як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару громадянином України ОСОБА_1 та для здійснення митного контролю особисто було подано угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een Personenwagen) б/н від 05 вересня 2018 року і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , видані 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди, згідно з якими нідерландською компанією AUTO SMALIIVE (Zutphensestraat 111 7325 ХЕ Apeldorn) автомобіль марки «FIAT PUNTO», номер кузова - НОМЕР_1 , було продано ОСОБА_2 , 8 ЕТ944191) за 1150 євро.

20 вересня 2018 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA206010/2018/410684 разом з товарно-супровідними документами, зокрема: угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een Personenwagen) б/н від 05 вересня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , видане 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди.

Згідно з поданими документами продавцем товару є нідерландська компанія AUTO SMALIIVE (Zutphensestraat 111 7325 ХЕ Apeldorn), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 26 липня 2014 року Городенківським PC УДМС в Івано- Франківській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ). Декларант - ФОП ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ).

Фактурна та митна вартість товару - 1150 Євро (згідно курсу НБУ станом на 20 вересня 2018 року становить 37729,02 гривень), а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 17133,98 грн, а саме: мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами - 3772,90 грн, акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами - 4217,25 грн, податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами - 9143,83грн.

Митними органами Королівства Нідерланди листом від 21 жовтня 2020 року № NL20DZA00209255WZ (лист ДИСУ №08-1/20-02-01/7-4/17180 від 17 грудня 2020 року) надано копії рахунку фактури №1794/18 від 07 вересня 2018 року, витяг з касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , виданих 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди, відповідно до яких вказаний автомобіль продано нідерландською компанією Baja Auto»s B.V. (De Zoeker Esch 2B 7582 CN Losser) за 2200 євро (згідно з курсом НБУ станом на 20 вересня 2018 року становить 72177,25 грн.) згідно з рахунком - фактури №1794/18 від 07 вересня 2018 року, а також повідомлено, що сума продажу автомобіля «FIAT PUNTO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , у документі, надісланому митними органами України, у розмірі 1150 євро не відповідає сумі 2200 євро в рахунку продажу компанії Baja ОСОБА_4 , касовій книзі і банківському свідоцтві. Як принципал продажу у банківському свідоцтві заявлений ОСОБА_1 .

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів митної вартості, класифікації, походження товарів Галицької митниці Держмитслужби від 05 січня 2021 року № 8/7.4-15/44, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України вказаного автомобіля, з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Королівства Нідерланди, станом на дату здійснення митного оформлення становить 28157,43 грн. Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає 11023,45 грн.

Декларування вказаного автомобіля від імені громадянина України ОСОБА_1 здійснювалося ФОП ОСОБА_3 відповідно до Договору про надання по декларуванню та митному оформленню товарів № 20180917/7 від 17 вересня 2018 року, пунктом 6.2. якого визначено, що замовник - ОСОБА_1 несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних у наданих ним документах виконавцю та митним органам. ОСОБА_3 листом №1 від 21 січня 2021 року повідомив, що всі документи, які були підставою для митного оформлення вказаного автомобіля, було надано особисто ОСОБА_1 .

З цих підстав виконуючий обов`язків начальника Галицької митниці Держмитслужби Корчака Сергій Петрович дійшов висновку, що громадянин України ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся в суд з позовом про її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що декларант під час оформлення наведених вище товарів діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, оскільки пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а тому постанова Галицької митниці Держмитслужби від 23 лютого 2021 року № 0161/20900/21 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає скасування, а провадження у справі закриттю.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, для притягнення до відповідальності згідно з положеннями ст.485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність у діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (ч.1 ст.51 МК У країни).

Крім того, ч.1 ст.53 МК України передбачає, що у випадках, визначених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно до положень ст.10 КУпАП правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ст.485 МК України передбачає наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.2 ст.264 МК України митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч. ч. 5, 6 ст. 264 МК України).

Судом встановлено, що як підставу для пропуску на митну територію України вказаного товару громадянином України ОСОБА_1 та для здійснення митного контролю особисто було подано угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een Personenwagen) б/н від 05 вересня 2018 року і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , видані 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди, згідно з якими нідерландською компанією AUTO SMALIIVE (Zutphensestraat 1 11 7325 ХЕ Apeldorn) автомобіль марки «FIAT PUNTO», номер кузова - НОМЕР_1 , було продано ОСОБА_5 , 8 ЕТ944191) за 1150 євро.

З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2018 року для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля в митному режимі «імпорт» у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Прикарпаття» Івано-Франківської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA206010/2018/410684 разом з товарно-супровідними документами, зокрема: угоду про продаж легкового автомобіля (verkoopovereenkomst voor een Personenwagen) б/н від 05 вересня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , видане 28 вересня 2010 компетентними органами Королівства Нідерланди.

Згідно з поданими документами продавцем товару є нідерландська компанія AUTO SMALIIVE (Zutphensestraat 111 7325 ХЕ Apeldorn), покупець та особа, відповідальна за фінансове врегулювання - громадянин України ОСОБА_1 .

Фактурна та митна вартість товару - 1150 Євро (згідно з курсом НБУ станом на 20 вересня 2018 року становить 37729,02 гривень), а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 17133,98 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил та основним доказом притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, стали одержані від митного інформаційного центру Королівства Нідерланди лист від 21 жовтня 2020 року № NL20DZA00209255WZ та копії рахунку фактури №1794/18 від 07 вересня 2018 року, витяг з касової книги та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , виданих 28 вересня 2010 року компетентними органами Королівства Нідерланди, відповідно до яких вказаний автомобіль продано нідерландською компанією Baja Auto»s B.V. (De Zoeker Esch 2B 7582 CN Losser) за 2200 евро (згідно курсу НБУ станом на 20 вересня 2018 року становить 72177,25 грн.) згідно з рахунком - фактурою №1794/18 від 07 вересня 2018 року, а також повідомлено, що сума продажу автомобіля «FIAT PUNTO», реєстраційний номер НОМЕР_4 , у документі, надісланому митними органами України, у розмірі 1150 євро не відповідає сумі 2200 євро в рахунку продажу компанії Baja ОСОБА_4 , касовій книзі і банківському свідоцтві.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Галицькою митницею не перевірено обставин завершення експорту товару, не здійснено запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по документах Королівства Нідерландів та документах, поданих до митного оформлення декларантом, а тому отримані від митних органів Королівства Нідерланди документи самі по собі не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

Крім того, будь-яких доказів щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності матеріали справи не містять, не здобуті такі під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та враховуючи встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що декларант під час оформлення наведених вище товарів діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованих товарів та заниження митної вартості, оскільки пред`явив до митного оформлення виключно ті документи, які були йому передані продавцем цих товарів, які не скасовані чи визнані недійсними, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому постанова Галицької митниці Держмитслужби від 23 лютого 2021 року № 0161/20900/21 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України підлягає скасування, а провадження у справі закриттю.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 229, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29 листопада 2021 року у справі № 342/249/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді М. П. Кушнерик
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 28 лютого 2022 року.