Справа № 265/6333/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року справа №265/6333/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А. суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 09 листопада 2021 року у м. Маріуполі) у справі № 265/6333/21 (суддя в І інстанції Адамова Т.С.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАО № 4640524 від 15 серпня 2021 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості у населеному пункті. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, оскільки правопорушення не вчиняв, докази йому не пред`являлися. Можливості надати йому пояснення по справі не надано, свідки не залучалися. Просив постанову серії ЕАО № 4640524 від 15 серпня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, скасувати.

20 вересня 2021 року позивачем надана заява про залучення в якості співвідповідача УПП в Дніпропетровської області. Просив справу розглянути без його участі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 серпня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання з викликом сторін.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09 листопада 2021 року позов задоволено. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4640524 від 15 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі об`єктивних даних вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, зазначив, що відповідно до Інструкції виробника Laser Nechnologe Inc США, використання лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, який дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Також, відповідно до наведеної інструкції, він може використовуватись як в мобільному, так і статичному положенні.

Крім того, судом першої інстанції не було виконано обов`язку щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками та інших матеріалів, що згідно законодавства повинні бути доведені до відома сторони, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь-якого підтвердження відправки матеріалів, які повинні бути надіслані сторонам згідно чинного законодавства, на адресу відповідача. Відповідача було позбавлено судом можливості викласти свої заперечення та надати відповідні докази у зв`язку з неповідомленням про розгляд справи та ненаправленням на адресу сторін відповідних матеріалів (позовної заяви з додатками, судових повісток по справі тощо) в порушення вимог законодавства, що позбавило відповідача можливості реалізувати свої права, встановлені ст. 44 КАС України.

Згідно п. 3. ч. З ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. Тому ці порушення зі сторони суду повинні визнаватися суттєвими у будь-якому випадку за самим фактом їх допущення.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4640524 від 15.08.2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

У наведеній постанові зазначено, що внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР, а саме 15.08.2021 року о 14.22.51 год. В селі Братське вул.. Запорізька 14, позивач, керуючи ТЗ рухався в зоні дії знаків 5.70 та 5.45 в населеному пункті зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив максимальну дозволену швидкість руху на 33 км/год.. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruСАM 008358.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Утримання такого приладу поліцейським у руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля в 73 км/год.

З такими висновками не погоджується колегія суддів та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходить з такого. Суду не надано жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.1 КУпАП позивачем під час керування т/з 15.08.2021 року о 14.22.51 год. в селі Братське вул.. Запорізька 14.Суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови від 15 серпня 2021 року серії ЕАО № 4640524 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню:

Згідно п.12.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 122 КпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до вимог статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення (пункт 8 - «До постанови додаються…»).

Колегія суддів зазначає, що надані відповідачем до суду диск із записом з пристрою TruСАM 008358 не зазначені в пункті 8 оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 23.12.2019 у справі № 524/253/17.

Колегія суддів зазначає, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП). Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На спростування пояснень позивача стосовно того, що докази вчинення правопорушення йому не пред`являлися, можливості надати йому пояснення по справі не надано, свідки не залучалися, та виконання відповідачем вимог статті 245 КУпАП апелянтом не надано суду жодного доказу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено належними доказами порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР, а саме 15.08.2021 року о 14.22.51 год. в селі Братське вул. Запорізька 14, позивач, керуючи ТЗ рухався в зоні дії знаків 5.70 та 5.45 в населеному пункті зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив максимальну дозволену швидкість руху на 33 км/год та виконання відповідачем приписів статті 245 КУпАП і Інструкції № 1395 під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта стосовного того, що справу розглянуто адміністративним судом за відсутності учасника справи (апелянта відповідача по справі), який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме, корінцями повістками про своєчасне одержання відповідачем повісток про час і місце розгляду справи ( на 13.10.2021 на 10.00 год,. і на 09.11.2021 року на 11.00 год.) .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09 листопада 2021 року у справі № 265/6333/21 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09 листопада 2021 року у справі № 265/6333/21 - залишити без змін.

Повне судове рішення 22 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко