Справа № 140/12518/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/12518/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 13 746,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 13 746,90 грн., який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно з податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, а також внаслідок несплати відповідачем узгодженого грошового зобов`язання, донарахованого згідно податкового повідомлення-рішення. Позивачем, в установлені законом строки, вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання податкової вимоги, однак не призвели до погашення податкового боргу відповідачем. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов не подав, хоча копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації та вручена позивачу 02 грудня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29 листопада 2012 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, 31 січня 2019 року було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за власним рішенням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 26). Відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування у ГУ ДПС у Волинській області, як платник єдиного податку 2 групи (а.с. 8-9).

Станом на 23 вересня 2021 року за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку в загальній сумі 13 746, 90 грн. в тому числі: основний платіж - 8 935,20 грн. та штрафна санкція - 4 811,00 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу ОСОБА_1 , довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету та зворотнім боком облікової картки платника (а.с.4-5, 16-21).

Податковий борг з єдиного податку виник за рахунок несплати відповідачем самостійно нарахованих грошових зобов`язань згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 18 грудня 2017 року №3187, згідно з якою позивач є платником єдиного податку 2 групи в сумі щомісячного платежу 744,60 грн. з термінами сплати 20 січня 2018 року, 20 лютого 2018 року, 20 березня 2018 року, 20 квітня 2018 року, 20 травня 2018 року, 20 червня 2018 року, 20 липня 2018 року, 20 серпня 2018 року, 20 вересня 2018 року, 20 жовтня 2018 року, 20 листопада 2018 року, 20 грудня 2018 року, а також внаслідок несплати відповідачем грошового зобов`язання донарахованого ГУ ДПС у Волинській області згідно податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № в сумі 4 811,70 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржене не було.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, згідно підпункту 14.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є податковим боргом.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З метою погашення податкового боргу Головним управлінням ДФС у Волинській області сформовано податкову вимогу від 01 березня 2018 року № 8674-17, однак вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За правилами пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 13 746,90 грн., щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів її погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням такого правила витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) в дохід держави податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 13 746,90 грн. (тринадцять тисяч сімсот сорок шість грн. 90 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк