Справа № 380/20963/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

справа №380/20963/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Малісевич М.В.

за участю:

представника позивача - Швець Д.Ю.

представника відповідачів - Мельничук Ю.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Вінницької обласної прокуратури (21000, м. Вінниця, вул.. Монастирська, 33) про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №428 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Вінницької обласної прокуратури №1368к від 20.10.2021 року, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області та органів прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19.09.2019 з 22.10.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 23 жовтня 2021 року;

- зобов`язати уповноважену кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), призначити ОСОБА_1 новий час (дату) проходження (складання) етапу атестації - іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 23.10.2021 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі;

- стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 усі понесені нею в ході розгляду справи судові витрати;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України з 23 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 01.11.2001 року по 22.10.2021 року працювала в органах прокуратури Вінницької області, востаннє - на посаді прокурора Вінницької обласної прокуратури. Позивач вказує, що П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів прийнято рішення №428 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації. Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури №1368к від 20.10.2021 року позивача звільнено з посади прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 22.10.2021 року. Позивач вважає, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також наказ керівника Вінницької обласної прокуратури про її звільнення є незаконними та підлягають скасуванню, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник відповідача, Вінницької обласної прокуратури, подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. За наслідками складання ОСОБА_1 06.11.2020 року іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використання комп`ютерної техніки (другий етап атестації) вона набрала 91 бал, що з врахуванням наказу в.о. Генерального прокурора від 07.10.2020 №474, є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту. Відповідно до п. 7 розділу І Порядку №221 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора. При цьому сам факт звернення прокурора із заявою про технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження нею тестування не є достатнім доказом їх в наявності. Обґрунтованість рішення кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації підтверджується також правовою позицією, яка міститься в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №160/6204/20, згідно якої у разі незгоди з порядком проведення тестування, виявлення збою у роботі комп`ютерної техніки чи будь якої іншої несправності під час складання іспиту, позивач мав право (можливість) зафіксувати це у письмовому вигляді, зробити примітки чи зауваження уповноваженим особам, чого ним зроблено не було.

Відповідач також вважає необґрунтованою позицію Позивача стосовно протиправності посилання в оскаржуваному наказі про звільнення на положення підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ Закону №113-ІХ, які не передбачені серед підстав звільнення прокурорів в Законі України «Про прокуратуру», та відсутність в наказі посилання на п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», про яке вона була попереджена у разі можливого майбутнього звільнення. Зазначає, що фактично всі мотиви Позивача, якими вона обґрунтовує протиправність дій відповідача щодо проведення атестації ґрунтуються на її незгоді з положеннями Закону №113-ІХ та Порядком №221, які на її думку порушують в т.ч. і права та гарантії, що визначені КЗпП України та Конституцією України. Разом із тим, слід зазначити, що положення Закону №113-ІХ на даний час є чинними та неконституційному у встановленому законом порядку не визнавались. Так само є чинними і положення Порядку №221, а тому підстави для їх неврахування судом відсутні.

Представник відповідача, Офісу Генерального прокурора, подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. ОСОБА_1 , успішно склала іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) та її допущено до наступного етапу атестації - іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички із використання комп`ютерної техніки. Водночас, 06.11.2020 року за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) ОСОБА_1 набрала 91 бал, що з урахуванням наказу в.о. Генерального прокурора від 07.10.2020 №474 є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту. Ці результати відображені у відомості про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, про що позивач ознайомлена, шляхом проставлення особистого підпису. У примітках до цієї відомості будь - які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не зазначено. Відомість також підписана головою та секретарем кадрової комісії. Відповідно до п. 7 розділу І Порядку №221 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора. Набрана Позивачем кількість балів підтверджується звітом про результати тестування, згідно якого ОСОБА_1 набрала 91 бал.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач, подаючи заяву про намір пройти атестацію цілком і повністю була ознайомлена з умовами та процедурами проведення атестації та погодилася на їх застосування. Тобто, Позивач розуміла наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом №113-ІХ. Фактично позиція Позивача ґрунтується на її незгоді з положеннями Закону №113-ІХ та Порядку №221, які на її думку, порушують права та гарантії, передбачені законодавством. Позивачем було завершено тестування під час другого етапу атестації, про технічні та інші поважні причини, зокрема, за станом здоров`я, для перенесення або призначення нового часу (дати) іспиту кадрової комісії вона не повідомляла та фактично використала своє право проходження відповідного етапу атестації. Згідно з актом позапланової перевірки роботи інструменту «PSYMETRICS» та локального сервера від 06.11.2020 року збоїв, в т.ч. часових затримок, у подачі запитань, обробці запитань та інших технічних проблем у роботі програми не виявлено. Сам факт звернення прокурора із заявою про технічні збої після неуспішного проходження ним тестування не є доказом їх наявності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених у ньому.

Представник відповідачів просив у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідачів, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , в період з 01.11.2001 року по 22.10.2021 року працювала в органах прокуратури України.

У зв`язку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" №113-ІХ, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури розпочалася атестація, яка проводиться у порядку, передбаченому законодавством.

За наслідками проходження ІІ етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, ОСОБА_1 набрала 91 бал при прохідному - 93.

П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів прийнято рішення від 13.09.2021 №428 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

На підставі зазначеного рішення комісії, наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.10.2021 № 1368к позивача звільнено з посади прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 22.10.2021.

З вказаним наказом позивача ознайомлено 29.10.2021, того ж дня ОСОБА_1 видано трудову книжку та проведено розрахунок.

Вважаючи рішення п`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №428, наказ керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.10.2021 № 1368к незаконними та безпідставними, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначені правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ст.4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону №1697-VII встановлено, що незалежність прокурора забезпечується, зокрема, особливим порядком його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.

До Закону України "Про прокуратуру", були внесені зміни Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX (діє з 25 вересня 2019 року).

Зокрема, в тексті Закону №1697-VII слова "Генеральна прокуратура України", "регіональні прокуратури", "місцеві прокуратури" замінено відповідно на "Офіс Генерального прокурора", "обласні прокуратури", "окружні прокуратури".

Згідно пунктів 6, 7 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Пунктом 10 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №113-ІХ, встановлено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно із п.11 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.

Пунктом 14 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора №221 від 03.10.2019 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

Згідно з п. п. 1, 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, атестація прокурорів - це встановлена розділом II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Атестація включає такі етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач на виконання наведених вимог законодавства 07.10.2019 подала Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружних прокуратурах.

ОСОБА_1 успішно пройшла перший етап атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, та було допущена до проходження другого етапу - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 06 листопада 2020 року у АДРЕСА_2 , культурний центр "М82".

Складання іспиту було призначено у складі 1 групи (180 чоловік). Іспит включає 60 запитань та складається з 2 блоків: вербальний (8 хвилин) та абстрактно - логічний (20 хвилин), який проводився Першою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), створеною наказом Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422.

За результатами складення іспиту ОСОБА_1 системою визначено кількість балів - 91 (прохідний - 93).

Відповідно до протоколу №11 засідання першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 06 листопада 2020 року затверджено список осіб, які 06.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (додаток 2), у який включено ОСОБА_1 .

Після завершення тестування ОСОБА_1 06.11.2020 подала заяву до комісії, в якій повідомила, що в ході перебігу іспиту (тестування) на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, мало місце неналежне функціонування комп`ютерної техніки. Так, за словами Позивача, протягом фактичного часу складання іспиту комп`ютер працював з тривалими затримками завантаження файлів, а оптичний маніпулятор «мишка» не завжди реагував на натискання по його клавішам. Просила допустити її до повторного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

09.11.2020 ОСОБА_1 подала заяву до комісії щодо можливості повторної здачі іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки у зв`язку із тим, що під час складання вказаного іспиту 06.11.2020 року погано себе почувала. При цьому, відповідно до аналізу крові №37 від 06.11.2020 року, в позивача зафіксовано позитивний тест на корона вірус. З 09.11.2020 перебувала на амбулаторному лікуванні за місцем проживання, що підтверджується листком непрацездатності серії АКА №403887 від сімейного лікаря Марусяк.

20.11.2020 перша кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на засіданні розглянула заяви ОСОБА_1 та прийняла рішення по 6 питанню порядку денного, протокол №12:

- про задоволення заяв позивача, внести її до графіку для складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- виключити ОСОБА_1 зі списку осіб, які 06.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- відповідно до п.7 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації призначити нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на тестування на загальні здібності та навички.

Наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 15.03.2021 №362к з 16.03.2021 тимчасово визначено робоче місце ОСОБА_1 в Тульчинській окружній прокуратурі Вінницької області.

Разом із тим, Генеральним прокурором 16 липня 2021 року видано наказ № 236 "Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Генерального прокурора про створення кадрових комісій обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)", яким визнано таким, що втратив чинність наказ Генерального прокурора від 10.09.2020 № 422 "Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)".

Натомість, наказом Генерального прокурора від 16 липня 2021 року №239 "Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)" з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створено П`ятнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - П`ятнадцята кадрова комісія).

П`ятнадцятою кадровою комісією з часу її створення також не було призначено ОСОБА_1 нову дату складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

На засіданні П`ятнадцятої кадрової комісії 19.08.2021 розглядалось питання про включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки ОСОБА_1 (питання 75), за включення до графіку проголосувало - 0, проти-6.

13.09.2021 П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур прийнято рішення №428 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», а саме, про те, що прокурор Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію.

Пунктом 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.10.2019 №233, передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття. Проте, як встановлено судом, у порушення вказаних вимог, у рішенні П`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №428 наявне лише посилання на результати складання ОСОБА_1 іспиту 06.11.2020, протокол засідання першої комісії від 06.11.2021 №11.

Водночас, відсутня будь-яка мотивація із зазначенням обставин, що вплинули на прийняття такого рішення, враховуючи наявність протоколу №12 Першої кадрової комісії від 20.11.2020 щодо виключення позивача із списку осіб, які 06.11.2020 не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та призначення нових часу та дати складання іспиту.

Таким чином, не скасовуючи і не змінюючи чинного рішення про призначення позивачу нової дати складання іспиту на загальні здібності та навички, п`ятнадцята кадрова комісія повторно вирішила питання, яке вже було вирішено 20.11.2020 першою кадровою комісією.

Суд вважає, що Закон №113-ІХ, Порядок №221 та Порядок №233 не наділяють кадрову комісію повноваженнями за тими ж самими обставинами ревізувати (переглядати) власне рішення або рішення попередньої кадрової комісії щодо призначення прокурору нового часу (дати) складання відповідного іспиту, як і не передбачають вчинення кадровою комісією повторно дій щодо визначення підстав для призначення нового часу (дати) складання іспиту чи проведення співбесіди, як не передбачають і права комісії або дій по вирішенню питання, чи включати до графіку складання іспитів прокурора, щодо якого вже прийнято рішення про призначення йому нової дати складання іспиту.

Крім того, першою кадровою комісією було розглянуто заяви позивача та прийнято з цього приводу рішення, оформлене протоколом №12 від 20.11.2020, яким заяви вирішено по суті, а отже це процедурне рішення вже реалізовано.

Варто зауважити, що за змістом Порядків №221 та №233 прокурор, включений до оприлюдненого в установленому порядку графіка складання іспиту (графіка складання іспитів), продовжує проходити атестацію до ухвалення кадровою комісією рішення про успішне або неуспішне проходження ним атестації. Таке рішення ухвалюється кадровою комісією за підсумками кожного з етапів атестування, у тому числі в разі, якщо прокурор на іспиті набрав бал, менший за прохідний, проте якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних чи інших причин, які не залежали від членів комісії та прокурора, то обов`язком комісії є призначення нового часу (дати) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди.

На думку суду, у цьому випадку єдиним можливим правомірним варіантом дій п`ятнадцятої кадрової комісії було визначити позивачу конкретну дату складання іспиту на загальні здібності та навички і скласти відповідний графік складання іспитів із включенням до нього позивача.

Таким чином, слід дійти висновку, що вказаним рішенням П`ятнадцятої кадрової комісії порушено право ОСОБА_1 на можливість проходження атестації відповідно до порядку, встановленого Законом України № 113-ІХ та Порядком проходження прокурорами атестації.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Як встановив суд у ході розгляду даної справи, Офіс Генерального прокурора та створені ним кадрові комісії недотримувалися власних встановлених процедур, оскільки ще 20.11.2020 Перша кадрова комісія визнала іспит від 06.11.2020 для ОСОБА_1 таким, що не відбувся і визнала необхідність призначення нової дати його складання, а майже через рік - 13.09.2021 П`ятнадцята кадрова комісія, на підставі результатів цього ж іспиту, прийняла рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №428 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Суд відхиляє посилання відповідачів на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 21.09.2021 у справі №200/5038/20-а, від 21.09.2021 у справі №160/6204/20, від 24.09.2021 у справі №160/6596/20, від 24.09.2021 у справі №140/3790/19, від 24.09.2021 у справі №280/4314/20, у справах № 280/3705/20, 580/1859/20, 160/6148/20, 520/7026/20, 500/1254/20, 200/4759/20, оскільки обставини у зазначених справах докорінно відрізняються від обставин у цій справі, яка розглядається, саме наявність чинного рішення кадрової комісії, яким позивачу призначено нову дату іспиту (хоча і без визначення конкретної календарної дати) у зв`язку з технічними проблемами є вирішальною у даному спірному випадку.

Оскаржуване рішення комісії П`ятнадцятої кадрової комісії надійшло до Вінницької обласної прокуратури та на підставі цього рішення комісії наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.10.2021 №1368к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільського місцевої прокуратури Вінницької області на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" з 22.10.2021.

Таким чином, враховуючи той факт що підставою звільнення ОСОБА_1 фактично слугувало рішення П`ятнадцятої кадрової комісії, тому суд вважає наказ керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.10.2021 №1368к пов`язаний виключно з висновками П`ятнадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 , тому на переконання суду, такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з абз. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, враховуючи, що позивача протиправно звільнено із займаної посади, позивач підлягає поновленню на публічній службі на посаді прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області з 23 жовтня 2021 року.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушено прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з довідкою Вінницької обласної прокуратури №21-Ф-364 від 25.10.2021 року, середньоденна заробітна плата позивача станом складає 373,31 грн.

Позивача звільнено з 22 жовтня 2021 року.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до винесення судом рішення про поновлення на роботі звільненого працівника, в даному випадку з 23 жовтня 2021 року по 22 лютого 2022 року (84 робочих днів).

Виходячи із вищевикладеного, стягненню на користь позивача з відповідача підлягає сума заробітної плати за час вимушеного прогулу з 23 жовтня 2021 року по 22 лютого 2022 року (84 робочих днів) в розмірі 31358,04 грн. (373,31 грн. - середньоденний заробіток х 84 робочих днів).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання уповноважену кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), призначити ОСОБА_1 новий час (дату) проходження (складання) етапу атестації - іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, суд зазначає.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ (у редакції Закону України від 15.06.2021 №1554-IX), положення щодо проходження атестації поширюються на прокурорів та слідчих органів прокуратури, які, зокрема, звільнені з органів прокуратури у зв`язку з настанням підстав, передбачених підпунктами 1 і 2 пункту 19 цього розділу, щодо яких набрало законної сили рішення суду про поновлення на посаді прокурора у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, у тому числі у разі прийняття судом рішення про поновлення на посаді прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.

Пунктом 7 розділу І, пунктом 3-2 розділу V Порядку №221 (із змінами, внесеними згідно з наказом Генерального прокурора від 03.06.2021 №178) передбачено, що у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації комісія призначає новий час (дату) складання прокурором відповідного іспиту чи проведення з ним співбесіди. У разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України, допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.

Враховуючи наведене суд вважає, що безальтернативним наслідком скасування рішення п`ятнадцятої кадрової комісії №428 від 13.09.2021 про неуспішне проходження атестації має бути призначення кадровою комісією позивачу нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання уповноваженої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), призначити позивачу новий час (дату) проходження (складання) етапу атестації - іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки задоволенню не підлягає, оскільки вчинення зазначених дій є способом виконання судового рішення, яким скасовано рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою "Право на ефективний засіб юридичного захисту" вказує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Крім того, суд бере до уваги позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи надані докази, а також норми чинного законодавства суд приходить до висновку про обґрунтованість та часткову доведеність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2); поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, у матеріалах справи містяться докази про сплату позивачем судового збору у сумі 1816 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 908 грн. з відповідачів.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №428 від 13.09.2021 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Вінницької обласної прокуратури від 20.10.2021 №1368к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області з 23 жовтня 2021 року.

Стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 жовтня 2021 року по 22 лютого 2022 року в сумі 31358 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят вісім) грн. 04 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Томашпільського відділу Могилів - Подільської місцевої прокуратури Вінницької області та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 8026,17 ( вісім тисяч двадцять шість грн.17 коп) грн. звернути до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач1 - Офіс Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ).

Відповідач2 - Вінницька обласна прокуратура (21000, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33; ).

Повне судове рішення складено 25.02.2022 року

Суддя Кухар Н.А.