Справа № 640/4341/22
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 лютого 2022 року м. Київ № 640/4341/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

Товариства з обмеженою відповідальністю "СІВАГРОТРАНС"
доДержавної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІВАГРОТРАНС" (84523, Донецька обл., Бахмутський район, м. Сіверськ, вул. Молодіжна, 7А, кв. 29, ) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду скарги від 06.12.2021 № 27531/6/99-00-06-03-02-06.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить зупинити дію оскаржуваного рішення та заборонити відповідачу вчиняти дії, які будуть спрямовані на виконання податкового повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 000/8958/0901.

Як на обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач посилається на те, що оскаржуване у цій справі рішення має очевидні ознаки протиправності, оскільки прийнято з порушенням строків, які встановлені податковим законодавством для розгляду скарги платника податків на податкове повідомлення-рішення. У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення, щодо якого було прийнято оскаржуване у цій справі рішення, є автоматично скасованим за принципом мовчазної згоди, а тому вчинення дій, спрямованих на виконання податкового повідомлення-рішення, призведе до ускладнення виконання судового рішення чи призведе до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі № 640/9167/19.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд повинен проаналізувати та оцінити доводи заявника щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення. Суд звертає увагу заявника, що такі ознаки не мають окреслених меж, тоді як вони повинні свідчити про таку протиправність поза обґрунтованим сумнівом.

У даному випадку доводи позивача щодо порушення податковим органом строків розгляду скарги не є однозначними та мають бути ретельно перевірені та оцінені під час судового розгляду справи. Проте, наразі судом не виявлено очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, які б підтверджували наявність таких обставин поза обґрунтованим сумнівом.

Щодо доводів позивача про можливе ускладнення виконання рішення суду у разі стягнення коштів за податковим повідомленням-рішення, суд зазначає, що законодавством передбачено механізм повернення помилково сплачених коштів, що не призведе до додаткових судових позовів та не буде потребувати значних витрат.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 150-154, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Суддя О.П. Огурцов