Справа № 160/21336/21
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Державного нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Конюги Ольги Василівни до Міністерства юстиції України, Державного підприємства "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-
05.11.2021 року представник позивача Державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 - адвокат Веснін Сергій Олександрович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України, Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, в якій, з урахуванням збільшення предмету позову просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2021 № 3825/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 3 згідно до якого вирішено «анулювати доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;
- зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» відновити доступ державному реєстратору - державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В обґрунтування вимог зазначено, що Міністерством юстиції України під час розгляду скарги на дії державного реєстратора - Державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 допущено процесуальні порушення, що, в свою чергу, призвело до протиправного прийняття Наказу від 28.10.2021 № 3825/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 3.
06.12.2021 від представника Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що до Міністерства юстиції України надійшла скарга Акціонерного товариства «ОТП Банк» від 27.07.2020 на рішення від 28.04.2020 за № 52079755 прийняте державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Канюгою Ольгою Василівною. Відповідачем встановлено, що оскаржуване рішення прийняте позивачем з грубими порушеннями вимог законодавства, оскільки відповідна державна реєстрація проведена без будь-яких документів, що відповідно до законодавства підтверджують припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно. Відповідач зазначає, що ним законно та вмотивовано скасовано прийняте рішення позивача від 28.04.2020 за № 52079755 та анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Одночасно вказано, що колегією Міністерства юстиції України вжито всіх заходів щодо повідомлення заінтересованих у розгляді скарги осіб, зокрема, й позивача про час та місце засідання Колегії, в тому числі засобом оприлюднення відповідного оголошення на офіційному сайті Міністерства юстиції України. Проте, суб`єкт оскарження на розгляд справи не з`явилась, своє право на участь у колегіальному розгляді скарги не реалізувала, пояснень щодо суті вимог скарги не надала.
30.12.2021 від відповідача - Державне підприємство «Національні інформаційні системи» надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що ДП «НАІС» не здійснює владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, та законодавчо не уповноважене владно керувати поведінкою, зокрема, позивача. Державне підприємство не здійснювало порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, у зв`язка із чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог до ДП «НАІС» позовних вимог у повному обсязі.
15.02.2022 до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача.
У судовому засіданні 15.02.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважав їх необґрунтованими. У зв`язку із погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні, суттєвим збільшенням захворювань громадян вірусною інфекцією СОVID-19, головуючим суддею запропоновано провести подальший розгляд справи у письмовому провадженні. Представники сторін не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, вищевикладені правові норми та вказані обставини, суд вважає доцільним розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд зазначає.
До Міністерства юстиції України надійшла скарга Акціонерного товариства «ОТП Банк» від 27.07.2020 на рішення від 28.04.2020 за № 52079755 прийняте державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Канюгою Ольгою Василівною.
10.08.2021 Центральної Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції при повторному розгляді скарги Акціонерного товариства «ОТП Банк» від 27.07.2020 на рішення прийняте державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Канюгою Ольгою Василівною від 28.04.2020 за № 52079755, зроблено висновки про встановлення факту прийняття державним нотаріусом Канюгою О.В. неправомірного рішення, що за характером допущених нею порушень вимог законодавства є підставою для застосування заходу реагування у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав.
Пунктом 3 Наказу Міністерства юстиції України від 28.10.2021 від № 3825/5 анульовано доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Не погодившись з пунктом 3 Наказу, посилаючись на протиправність дій відповідача та допущення останнім порушення прав позивача, остання звернулась до суду з відповідним позовом.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952- ІV
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону № 1952- ІV нотаріус є державним реєстратором.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав визначено ст. 37 Закону № 1952 - ІV
Так, відповідно до положень ст. 37 Закону № 1952 - ІV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги, зокрема, на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі.
Відповідно до частини 6 Закону № 1952 - ІV, за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України, а саме, процедуру розгляду відповідно до норм Закону № 1952 - ІV скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора прав, суб`єкта державної реєстрації прав, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами, визначено Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128
Відповідно до п. 9 Порядку № 1128, Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Пунктом 10 Порядку № 1128, встановлено, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів. Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.
Отже, з огляду на викладене, можна зробити висновок, що необхідною умовою для належного забезпечення розгляду скарги є повідомлення державного реєстратора про розгляд такої скарги.
Так пунктом 11 Порядку № 1128 встановлено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
З системного аналізу вищевикладеного, можна зробити висновок, що обов`язковою умовою належного повідомлення осіб про час і місце засідання колегії, окрім розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту є повідомлення такої особи або телефонограмою або засобами електронної пошти.
При цьому, повідомлення таким шляхом обов`язкове лише за наявності необхідних підстав, а саме, наявність номера телефону чи адреси електронної пошти особи у поданій скарзі, повідомлено такі дані заінтересованою особою, або встановлено з інших офіційних джерел.
З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що Міністерство юстиції України розмістило оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту з приводу розгляду скарги.
Проте всупереч пункту 11 Порядку № 1128 державного нотаріуса не було повідомлено ані телефонограмою ані засобами електронної пошти про чам та місце розгляду скарги відносно дій останнього.
Суд критично ставиться до складеного Міністерством юстиції України акту про неможливість здійснення виклику телефонограмою на засідання центральної Колегії на 10.08.2021 позивача, оскільки остання не відповідає зав казаним номером телефона.
Суд зазначає, що телефонограма не є єдиним додатковим способом належного повідомлення, а при відсутності можливості зв`язатись з державним нотаріусом за допомогою телефонного зв`язку, відповідач, не скористався можливістю використати засоби електронної пошти.
Окрім того, Міністерство юстиції України забезпечує виконання завдань покладених на Міністра юстиції України шляхом ведення відповідних державних реєстрів, а отже відповідач є володільцем адрес офіційної електронної пошти, зокрема нотаріусів -державних реєстраторів.
Тобто, відповідачу було відомо з офіційних джерел адресу електронної пошти позивача, натомість, будь-яких дій з приводу належного повідомлення позивача засобами електронної пошти першим не здійснено.
Оскільки матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення державного нотаріуса про час та місце розгляду скарги щодо дій останнього, суд дійшов висновку про порушення проведення процедури, що в свою чергу, призводить до протиправності винесеного оскаржуваної частини наказу.
З приводу обґрунтування позивача про відсутність мотивувальної частини щодо застосування до державного нотаріуса саме такого виду відповідальності як анулювання доступу до Державного реєстру прав, неврахування наявності кримінального провадження з приводу несанкціонованого доступу до комп`ютерних мереж, суд зазначає, що оскільки, в першу чергу, відповідачем порушено порядок повідомлення позивача з приводу розгляду скарги, останній не мав можливості брати участь при розгляді цього питання що є порушення принципів змагальності та офіційного з`ясування всіх обставин справи.
Разом з тим оцінка мотивів прийнятих висновків відноситься до дискреційних повноважень Мін`юсту, проте, суд зазначає, що рішення мають прийматися з урахуванням принципу пропорційності, який має на меті досягнення балансу між публічними інтересами та індивідуальними інтересами особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, однак визначена позивачу санкція встановлена без урахування вказаного принципу.
За приписами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином обґрунтованості пункт 3 Наказу № 3825/5 від 28.10.2021, окрім того, судом встановлено процедурні порушення під час повідомлення осіб про розгляд скарги що призвело до однобічності такого розгляду.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 28.10.2021 № 3825/5 «Про задоволення скарги» згідно до якого вирішено «анулювати доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
Проте суд відмовляє у задоволенні вимог про зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ державному реєстратору - державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки саме відповідач не здійснював з власної волі як суб`єкт владних повноважень будь-яких дій, які б порушували охоронювані законом інтересів позивача.
Скасування пункту 3 Наказу, яким анульовано доступ державному нотаріусу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» є самостійною підставою для уповноваженого органу поновити такий доступ.
Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.
За таких обставин суд, оцінивши в сукупності надані докази, фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково.
Питання розподілу судових витрат регулюється статтею 139 КАС України, так відповідно до частини 1, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
В даному випадку позивачем є Державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Канюга Ольга Василівна, предметом спору є скасування наказу який безпосередньої впливає на можливість виконувати позивачем своїх посадових обов`язків. Державний нотаріус є суб`єктом владних повноважень. З огляду на те, що позивач не поніс витрат щодо залучення свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 9,77,139, 241-243, 246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2021 № 3825/5 «Про задоволення скарги» в частині пункту 3 згідно до якого вирішено «анулювати доступ державному нотаріусу Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюга Ольги Василівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко