Справа № 640/35735/21
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Київ № 640/35735/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолій І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзафрик груп» до Міністерства юстиції України, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзафрик груп» (надалі також позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва до Міністерства юстиції України (надалі також відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» (надалі також третя особа) про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України № 4167/5 від 18.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно виніс оскаржуваний наказ, без належного дослідження фактичних доказів, а тому підлягає скасування, як протиправний.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на заявлений позов в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Третя особа не скористалась своїм правом, пояснень по суті позову не надалп.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд зазначає наступне.

Позивач є власником 97/100 частки нежитлового будинку (Літера А), загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним №00, а власника майна не може бути позбавлено права власності інакше, як за його волею та у спосіб, передбачений законом.

24.10.2006 між Акціонерним банком «Енергобанк» (Банк) та ТОВ «Ройланс-Україна», перейменоване в подальшому в ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (Позичальник), був укладений договір про надання кредиту № 610-34.

У відповідності з умовами п.1.1 укладеного договору про надання кредиту Банк надає Позичальнику кредит в сумі 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривень терміном з 24.10.2006 року по 21.10.2016 року на придбання Будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Воздвиженська, 56. Надання кредитних коштів здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

29.12.2006 в якості забезпечення виконання вимог Банку за кредитним договором між Сторонами був укладений договір іпотеки.

Згідно з Договором іпотеки для забезпечення своєчасного виконання Основного зобов`язання за Кредитним договором ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна» (Іпотекодавець) передає АБ «Енергобанк» (Іпотекодержателю) в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 3 689,10 (три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять цілих десять сотих) кв.м., в м. Києві по вул. Воздвиженська № 56 (п`ятдесят шість) (літера А), що складає 97/100 (дев`яносто сім сотих) частин від нежилої будівлі площею 3802,30 (три тисячі вісімсот два цілих тридцять десятих) кв.м. (далі - Предмет іпотеки).

29.12.2006 року зареєстровано іпотечне обтяження в Державному реєстрі речових прав за номером 4747953.

03.11.2016 року між Банком та ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Балтик Груп» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за договором про надання кредиту № 610-34 від 24.10.2006 року.

03.11.2016 року між ПАТ «Енергобанк» (Банк) та ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Балтик Груп» (Новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за Договором іпотеки.

08.11.2016 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг» укладено договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №2221.

Право власності на 97/100 Будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 56 зареєстровано за іпотекодержателем ТОВ «АК Консалтинг».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року у справі №910/14476/19 визнано недійним Договір відступлення прав за Договором іпотеки від 08.11.2016 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Балтик Груп» та ТОВ «АК Консалтинг» посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за №2221, скасовано реєстраційні дії щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно.

На виконання Постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 року по справі № 910/14476/19 приватним нотаріусом КМНО Фісенко Т.П. проведено скасування державної реєстрації права власності ТОВ «АК Консалтинг» на 97/100 частки нежилого будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56

Рішенням від 01.12.2020 року № 55454968 приватним нотаріусом КМНО Фісенко Т.П. відновлено державну реєстрацію права власності ТОВ «Ю.ЕФ. Кепітал Партнере Україна») на 97/100 частки нежилого будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56.

Також приватним нотаріусом КМНО Фісенко Т.П. виконано рішення господарського суду в частині визнання недійсним Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 08.11.2016 року на користь ТОВ «АК Консалтинг», скасування рішень державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Бондарук Юлії Олександрівни про державну реєстрацію переходу права власності від 09.08.2018, індексний номер рішення 42465139; приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяни Миколаївни про державну реєстрацію змін до права власності від 30.08.2018, індексний номер рішення 42776793; рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Дмитрунця Любомира Васильовича про державну реєстрацію переходу права власності від 18.12.2018, індексний номер рішення 44692575; рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Дмитрунця Л.В. про державну реєстрацію виправлення права власності від 18.12.2018 року , індексний номер рішення 44692797.

Рішенням державного реєстратора Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Лесько О.В. від 26.05.2021 року № 58351109 відновлено державну реєстрацію прав іпотекодержателя ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» нежилої будівлі загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56 з ТОВ «АК Консалтинг» внаслідок визнання недійсним договору відступлення прав за іпотекою від 08.11.2016.

26.05.2021 року на підставі нотаріально посвідченого договору відступлення прав іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кравченко С.В., та рішення про вчинення реєстраційних дій від 26.05.2021 року № 58360839, права іпотекодержателя на нерухоме майно, а саме: на 97/100 частки нежитлового будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, перейшли від ТОВ «ФК «Інвест Балтик Груп» до ТОВ «БІЗНЕС РЕЗОЛЮЦІЯ».

09.07.2021 року на підставі нотаріально посвідченого договору відступлення прав іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., та рішення про вчинення реєстраційних дій від 09.07.2021 року № 59207352, права іпотекодержателя на нерухоме майно, а саме: на 97/100 частки нежитлового будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 56, за правочином були передані від ТОВ «БІЗНЕС РЕЗОЛЮЦІЯ» до ТОВ «СОЮЗАФРИК ГРУП».

23.07.2021 року на підставі нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В. від 23.07.2021 року за рішенням державного реєстратора № 59448913 право власності на нерухоме майно, а саме: на 97/100 частки нежитлового будинку загальною площею 3802,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 56, було зареєстровано за ТОВ «СОЮЗАФРИК ГРУП».

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 3. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним.

Договори від 26.05.2021 року про відступлення прав за Договором іпотеки від 08 листопада 2016 року на користь ТОВ «БІЗНЕС РЕЗОЛЮЦІЯ», від 09.07.2021 року про відступлення прав за Договором іпотеки від 08 листопада 2016 року на користь ТОВ «СОЮЗАФРИК ГРУП», а також від 23.07.2021 про задоволення вимог іпотекодержателя недійсними в судовому порядку не визнавалися, є дійними та законними.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, наявних документів, доказів та пояснень, зазначені правовідносини, правочини та дії є предметом розгляду господарського суду по справі №910/14476/19.

Також у відповідності з матеріалами позовної заяви, відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, наявних документів, доказів та пояснень сторін, серед учасників правовідносин оспорюється тільки правочин, вчинений на користь ТОВ «АК Консалтинг», та є предметом спору у справі №910/14476/19.

З поданих учасниками провадження заяв та пояснень вбачається, що судовий розгляд у справі №910/14476/19 триває, а ТОВ «АК Консалтинг» звернулося до господарського суду із заявою про визнання позову.

Таким чином, сам заявник скарги у Міністерстві юстиції України ТОВ «АК Консалтинг» визнає права позивача щодо спірного майна.

З матеріалів справи, наявних документів, доказів та пояснень сторін, аналізу нормативного регулювання вбачається, що всі правовідносини сторін, їх права та обов`язки, регулюються нормами цивільного права щодо права власності, іпотеки, інших правочинів та їх недійсності.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

З наведеного вбачається, що Міністерство юстиції України та його органи у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснюють контролюючу функцію, але не несуть обов`язку визначати правомірність чи законність правочинів, на підставі яких вчиняються реєстраційні дії.

Крім того, розгляд скарг Міністерством юстиції України обмежується випадками, коли відсутні судові спори щодо прав на нерухоме майно, а також відсутні спори щодо правочинів про права на нерухоме майно.

Така законодавча позиція закріплена в статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де встановлено виключення можливості розгляду Міністерством юстиції будь-яких скарг, коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

За таких обставин вбачається відсутність правових підстав для розгляду Міністерством юстиції України скарги ТОВ «АК Консалтинг» від 17.09.2021 року, зареєстрованої в Мін`юсті 17.09.2021 року за № СК-1743-21, та вирішення питань, що не стосуються компетенції Міністерства юстиції України, а зокрема, вирішення спорів щодо правомірності набуття прав на нерухоме майно та їх реалізації шляхом укладання правочинів.

У відповідності з неодноразово висловленою позицією Верховного суду, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Також Верховний Суд у своїй практиці відзначив, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, та на правову позицію Верховного Суду, спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо перенесення запису про іпотеку за має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав на нерухоме особи, яка вважає себе власником нерухомого майна майно, іншою особою.

Також окремо необхідно зазначити, що оскільки ТОВ «АК Консалтинг» з самого початку не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи позивача ТОВ «СОЮЗАФРИ ГРУП», такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, здійснено державним реєстратором державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням чи порушенням вимог законодавства.

Оскільки звернення ТОВ «АК Консалтинг» до Міністерства юстиції України зі скаргою від 17.09.2021 року № СК-1743-21 покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав, то такий спір має вирішуватися в судовому порядку як спір про право.

З цього приводу також слід наголосити, що за висновками Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, у разі якщо дії особи спрямовані на захист майнового права щодо права на предмет застави (в даному випадку застави нерухомого майна), тобто про право цивільне, то це свідчить про приватноправовий характер спірних відносин і виключає віднесення такого спору до юрисдикції Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Крім того, правова позиція стосовно віднесення до юрисдикції цивільних судів спорів про захист порушених прав особи, які вона вбачає у наслідках, спричинених неправомірними (на думку цієї особи) рішенням, дією чи бездіяльністю нотаріуса, у разі якщо ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.12.2018 року у справі №757/1660/17-ц, від 03.07.2019 року у справі №804/4212/18.

За змістом статей 15-16, 21 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Тобто, оскаржуваний Наказ Міністерства юстиції України №4167/5 від 18.11.2021 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також враховуючи недоведеність відповідачем правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідача у справі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 78, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №4167/5 від 18.11.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзафрик груп» (код ЄДОПОУ 42549550) понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзафрик груп» (01133 ,м.Київ, бул.Лесі Українки, 13, код ЄДОПОУ 42549550)

Відповідач: Міністерство юстиції України (01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, )

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АК Консалтинг» (01015, м.Київ, вул.Московська, 41/8, ).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення може бути оскаржене.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Смолій