Справа № 280/9301/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
21 лютого 2022 року Справа № 280/9301/21

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., за участю секретаря судового засідання Келюх К.С., розглянувши матеріали заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення судових витрат у справі
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.01.2022 по справі №280/9301/21 задоволено у повному обсязі адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка».

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 14.06.2021 за №, №, №, №, №.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № від 02.06.2021.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.06.2021 №Ю-.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» сплачену суму судового збору у розмірі 56750,00 грн. (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

10.02.2022 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення з Головного управління ДПС у Запорізькій області судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 220131,55 грн. (двісті двадцять тисяч сто тридцять одна гривня 66 копійок).

Також, 10.02.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення (вх.№9994) на заяву щодо відшкодування судових витрат у вигляді правової допомоги.

Ухвалою суду від 11.02.2022 призначено заяву до розгляду на 21.02.2022 о 12:40 год..

Представник позивача до суду не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у запереченням на заяву щодо відшкодування судових витрат у вигляді правової допомоги.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи та заяви про стягнення судових витрат, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 01.02.2021 позивачем укладено договір-доручення про надання правової допомоги з Адвокатським Бюро «Сергія Жечева».

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги та розрахунку гонорару №ОУ-0000014 від 28.01.2022, позивач отримав правову допомогу, яка полягала у наступному:

- підготовка позовної заяви до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визначення протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (справа №280/9301/21);

- підготовка відповіді на відзив по справі №280/9301/21;

- участь представника у двох судових засіданнях по справі №280/9301/21.

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000014 від 28.01.2022 у справі позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №8416 від 28.01.2022.

Також, додатковою угодою №2 від 20.08.2021 про надання правової допомоги від 01.02.2021 визначено, що у разі, якщо позовні вимоги товариства будуть задоволені судом, позивач додатково сплачує адвокатському бюро гонорар успіху у розмірі 0,01% від ціни позову в адміністративній справі. Ціна позову в цій справі становить 137557547,38 грн. Сума гонорару успіху дорівнює 133557,55 грн.

Згідно пункту 5 частини третьої статті 132 КАС України, позивач поніс витрати пов`язані із підготовкою до розгляд справи, ТОВ «Промелектроніка» звернулось до ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за послугою згідно КВЕД 18.13, у вигляді копіювання додатків до позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень для Головного управління ДПС у Запорізькій області, на що позивач витратив 21574,00 грн., у підтвердження чого слугують платіжні доручення №8310 від 29.09.2021, №8313 від 30.09.2021, акт надання послуг №155 від 29.09.2021, рахунок на оплату №155 від 29.09.2021.

Відтак, загальна сума наданої правової допомоги становить 220131,55 грн.

Згідно з пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 у справі №1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з постановою від 03.10.2019 Об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гічайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на викладене, суд вважає, що долученими до заяви документами підтвердження надання Адвокатським об`єднанням «Сергія Жечева» правових послуг на загальну суму 61000,00 грн.

Проте суд звертає увагу на те, що частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У пунктів 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI установлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є:

- надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення;

- надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні;

- представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні;

- представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами;

- представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

- надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, копіювання додатків до позову не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 Закону №5076-VI, а тому витрати на здійснення вказаного виду робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вимоги про стягнення витрат за сплачений ТОВ "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" на користь Адвокатського об`єднання "Сергія Жечева" «гонорар успіху», суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що гонорар успіху адвокату за досягнення позитивного рішення у справі, то за своїм змістом і правовою природою така винагорода не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 та статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за сам результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг.

Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 сформовано правову позицію, згідно якої не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням вищенаведеного, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Дослідивши вищевказані документи, враховуючи складність адміністративної справи та обсяг і зміст позовної заяви з доданими до неї документами, а також відсутність необхідності підготовки інших процесуальних документів (пояснень, заяв, клопотань), суд вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на рахунок позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 61000,00 грн. (шістдесят одна тисяча гривень 00 копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 135, 139, 241, 244, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення судових витрат у справі №280/9301/21, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» судові витрати на правову допомогу в розмірі 61000,00 грн. (шістдесят одна тисяча гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини заяви, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 21.02.2022.

Суддя М.С. Лазаренко