Справа № 540/4352/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4352/21
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

17 серпня2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.01.2021 року та виплатити недоотримані суми пенсії за період з 15.01.2021 року по 21.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 15.01.2021 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 відповідно до пункту 2-2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням №67 від 21.01.2021 року ГУ ПФУ відмовило позивачу в призначенні такої пенсії.

16.04.2021 року позивач повторно звернувся до відповідача за призначенням пільгової пенсії, але рішенням №67 від 23.04.2021 йому знову було відмовлено.

Однак, як зазначає позивач, у травні 2021 року ГУ ПФУ призначило пенсію на пільгових умовах за віком за Списком № 2.

Вважаючи, що ОСОБА_1 протиправно не призначено пенсію з 15.01.2021 року, просить позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та зазначив, що рішеннями ГУ ПФУ від 21.01.2021 року та 23.04.2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 2 із-за відсутності уточнюючої довідки за час роботи складальником корпусів металевих суден з 18.06.1986 року по 30.06.1994 року на Херсонському суднобудівному заводі, правонаступником якого виступає ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», яке на теперішній час не ліквідоване.

Також, в наданих документах відсутній Перелік робочих місць, професій, посад робітників, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, надано тільки копію наказу від 23.09.1994 року № 903 «Про результати атестації робочих місць».

За наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 склав 36 років 5 місяців 11 днів.

Довідку, яка не містить ні дати видачі, ні номера, про час роботи складальником корпусів металевих суден з 18.06.1986 року по 30.06.1994 року на Херсонському суднобудівному заводі, правонаступником якого виступає ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» позивач надав лише в травні 2021 року, про що зазначено в його заяві від 21.05.2021року, пропустивши трьохмісячний термін з дня повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

Зазначає, що після звернення 21.05.2021 року з наданням всіх необхідних документів, позивачу призначено пільгову пенсію за віком за Списком №2.

Вважаючи, що ГУ ПФУ діяло відповідно до чинного законодавства України, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.01.2021 року з виплатою недоотриманої суми пенсії за період з 15.01.2021 року по 21.05.2021 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням,Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 15.01.2021 року звернувся до ГУ ПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 відповідно до пункту 2-2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням №67 від 21.01.2021 року ГУ ПФУ відмовило позивачу в призначенні такої пенсії.

16.04.2021 року позивач повторно звернувся до відповідача за призначенням пільгової пенсії, але рішенням №67 від 23.04.2021 року йому знову було відмовлено.

Підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком №2 стало не надання на вимогу ГУ ПФУ уточнюючої довідки за час роботи складальником корпусів металевих суден з 18.06.1986 року по 30.06.1994 року на Херсонському суднобудівному заводі, правонаступником якого виступає ПАТ «Херсонський суднобудівний завод».

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, уточнююча довідка, відсутність якої стало підставою для відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії, була надана позивачем лише в травні 2021 року, що підтверджується заявою про призначення/перерахунок пенсії від 21.05.2021 року.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.05.2021 року, ГУ ПФУ прийняло рішення про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 2.

Не погодившись з датою призначення пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів направлення листа №1810 від 28.01.2021 року з відміткою поштового органу, що на думку суду не може слугувати належним доказом відправлення листа та не є належним доказом його отримання позивачем. У зв`язку з чим вважав, що позивачем не порушено строк подання додаткових документів, відповідачем неправомірно призначено ОСОБА_1 пенсію з травня 2021 року.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовані положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-I (далі - Закон України № 1058-IV).

Так, частиною 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Тобто орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії.

Як встановлено судами листом від 28.01.2021 року № 2100-0304-8/4288 відповідачем було зазначено про необхідність надати уточнюючу довідку про пільгових характер праці у тримісячний строк з дня повідомлення про її подання.

При цьому, ані в суді першої інстанції ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем не надано належних доказів щодо отримання позивачем листа від 28.01.2021 року № 2100-0304-8/4288.

Як зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог лист від 28.01.2021 року № 2100-0304-8/4288 він отримав 12.03.2021 року, а уточнюючу довідку надав 21.05.2021 року, тобто до спливу строку на подання додаткових документів.

За таких обставин, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не порушення позивачем строк подання додаткових документів та неправомірності призначення пенсію з травня 2021 року.

При цьому колегією судді враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.