Справа № 640/28604/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Київ № 640/28604/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (09138, Київська область, Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, буд. 1Б, )

до Головного управління ДПС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд.5-А, )

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 за №911.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність висновків акту фактичної перевірки про порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» щодо зберігання товариством пального в ємностях не внесених до ліцензії на право зберігання пального, що стало підставою для винесення оскаржуваного розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач зазначив, що підставою винесення оскаржуваного розпорядження є висновки фактичної перевірки про недостовірність даних зазначених ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» у заяві на отримання ліцензії. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУ ДПС у Київській області від 31.08.2020 №108, направленнями на перевірку від 01.09.2020 №№718, 719 працівниками управління контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів здійснено виїзд за адресою: Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, буд. 1 для проведення фактичної перевірки місця зберігання пального, що належить ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» ().

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» отримало ліцензію від 04.03.2020 №2000427 на правої зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробками) на загальну місткість резервуарів 40048 л.

На території підприємства виявлено резервуар місткість 40048 л.

Згідно з дослідженою довідкою ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» станом на 02.03.2020 залишок палива дизельного (код УКТ ЗЕД ) складав 37636 л.

Відповідно до видаткових накладних протягом квітня - серпня 2020 року ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат» отримувало паливо дизельне ЕВРО сорт Е еко клас К5 (ДТ-Е-К5) (код УКТ ЗЕД ).

При цьому, перевіркою встановлено, що згідно з договором поставки від 09.01.2014 №БГ-4037, акцизної накладної від 19.08.2020 №135, видаткової накладної від 19.08.2020 БГ-1637 ТОВ «Білоцерківпромгаз» на адресу ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» реалізовано газ скраплений (код УКТЗЕД ) в балонах в кількості 70,00 л.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» здійснювалось зберігання пального (газ вуглеводний скраплений УКТЗЕД 271112970) в кількості 70,00 л. в ємностях не внесених до вказаної вище ліцензії на право зберігання пального, чим порушено вимоги ч.43 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР ««Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині зазначення недостовірних даних зазначених ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» у заяві на отримання ліцензії.

Не погодившись з результатами перевірки, позич скористався правом їх адміністративного оскарження, однак листом за вих.№29015/10/10-36-09-00-10 від 01.10.2020 про результати розгляду заперечень відповідач залишив без змін висновки акту фактичної перевірки від 07.09.2020 №335/10-36-32-00-10/32638227.

13.10.2020 Головним управлінням ДПС у Київській області винесено розпорядження №911 про анулювання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), видану ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» №2000427.

Вважаючи вказане розпорядження протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі-Закон №481, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону №481 у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Згідно підпункту 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 3 Закону №481 встановлено, що ліцензії на право виробництва пального видаються, призупиняються та анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно з частиною сорок третьою статті 15 Закону №481 суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Відповідно до сорок четвертої частини статті 15 Закону №481 після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа, або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Частиною сорок шостою статті 15 Закону №481 встановлено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до частини сорок дев`ятої статті 15 Закону №481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі:

- заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

- несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;

- рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

- рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

- рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

- порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

- отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися / не погоджувалися такими органами;

- встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Як зазначено вище, спірним розпорядженням анульовано Товариству з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 №2000427 у зв`язку з встановленням факту зазначення позивачем недостовірних даних у заяві на одержання ліцензії на право зберігання пального, в частині зазначення місткості резервуарів для зберігання пального.

Згідно дослідженої в матеріалах справи копії ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 №2000427, загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального (літри): 40048.

Натомість, контролюючим органом було встановлено, що наявний у позивача резервуар місткість 40048 л. використовується для зберігання дизельного палива, в той час, коли товариством також здійснювалось придбання газу скрапленого у балонах.

З позиції позивача, газ скраплений вуглеводний код УКТ ЗЕД 2711 12 97 00 в кількості 70 л купувався для використання в якості пального в автомобілі марки ЗИЛ, модель 131, державний знак НОМЕР_1 , що перебуває у власності позивача. При цьому вказаний вид пального не зберігався, а ємності з цим пальним були під`єднані до автомобіля і відповідно пальне було використано для власних потреб. Крім того, ліцензія не містить обмежень по виду пального, яке може зберігати ТОВ «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» в місці зберігання пального.

В підтвердження вказаного, позивачем додано до матеріалів справи копію договору №26/02-19 від 26.02.2019 про купівлю у ТОВ « ПЕТРОМЕТАЛ СТРОЙСЕРВИС» товару, відповідно до специфікації: пункт паливозаправний, сталевий, двостінний 40м3; колонка паливороздавальна «NOVA 1101.21 Bii» з вбудованими блоками системи ідентифікації та GSM модемом, рукав L=4,5 м, кран паливораздавальний ZVA Slimline, муфта SSB16; реєстратор card-EM-marin; карта EM-marin; рівнемір ПМП-201; фильтр проточний ФП-50; пуско-налагоджувальні роботи ПРК; копію договору поставки №БГ-037 від 09.01.2014 щодо поставки газу скрапленого в балонах та видаткової накладної №БГ-1637 від 19.08.2020 в підтвердження поставки газу скрапленого у кількості 70 л.; копії технічного паспорту на авто ЗИЛ 131.

Вказані документи підтверджують наявність у власності позивача резервуару для зберігання пального у вигляді паливораздавального пункту з колонкою у кількості 1 шт, а також придбання позивачем газу вуглеводного скрапленого у балонах.

В свою чергу, в підтвердження факту заправки автомобіля ЗИЛ 131 придбаним газом вуглеводним скрапленим, суду не надано жодного доказу (акти списання, відомості видачи паливно-мастильних матеріалів, які могли б підтвердити прийняття такого виду пального шофером для заправки).

Посилання ж про те, що ліцензія не містить обмежень по виду пального, яке може зберігати позивач в місці зберігання пального є необґрунтованим, оскільки з досліджених документів вбачається, що резервуар, зазначений у ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 04.03.2020 №2000427 використовується для зберігання одного виду пального - дизелю, згідно досліджених перевіркою видаткових накладних за квітень-серпень 2020 року.

Доказів технічної можливості зберігання вищезазначеним резервуаром декількох видів пального суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з аргументами відповідача про подання позивачем недостовірних даних у документах з приводу загальної місткості резервуарів, що використовується для зберігання пального, разом із заявою на отримання ліцензії.

Наведене свідчить про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Київській області від 13.10.2020 за №911.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм статті 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ».

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТОНІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» (09138, Київська область, Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, буд. 1Б, ) до Головного управління ДПС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд.5-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська