Справа № 520/13674/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 лютого 2022 року Справа №520/13674/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення за за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС в Харківській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби від 07.04.2021 №0-2030 про визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 17 594, 75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником лише 2/15 частки приміщення площею 406,40 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , відтак, на думку позивача, нарахування податку на належну йому нерухомість (нежитлова) має здійснюватися не по ставці 1%, яка застосована контролюючим органом, а - по ставці 0,1% (інші будівлі) від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2020, яка визначена рішенням Харківської міської ради.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/13674/21.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, згідно з яким ГУ ДПС України в Харківській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особам, які є власниками об`єктів житлової нерухомості нараховано відповідно до рішення Харківської міської ради «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17. Ставка податку у 2020 році для нежитлових торгівельних будівель становила 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн.).

У період з 20.12.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 14.01.2022, з 17.01.2022 по 24.01.2022, з 31.01.2022 по 04.02.2022 суддя перебувала у відпустці та з 07.02.2022 по 11.02.2022 - на навчанні.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Суд встановив, що позивач є власником об`єкту нерухомості - нежитлові приміщення 2-го поверху №21, 22, 26-28, 32, 33, 1/2 частка приміщення №34 загальною площею 406,4 кв.м, 3-го поверху №1-:-6, 1/2 частка приміщення №34 загальною площею 406,4 кв.м у літ. «В-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.11.2018, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстраційний номер 7260. Розмір частки позивача складає 2/15 (13,3%, 108.1 кв.м).

Суд встановив, що позивач у позовній заяві вказує про наявність у нього права власності у зазначеному приміщенні - 108,1 кв.м.

Між тим, у межах даної справи досліджується нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за приміщення у розмірі 406,40 кв.м.

Вказані нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є виробничим будинком, що підтверджується копією технічного паспорта, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківська служба бюро технічної інвентаризації».

Відповідачем 07.04.2021 прийнято податкове повідомлення-рішення №0-2030 щодо визначення позивачу суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у розмірі 17 594,75 грн. Вказане податкове повідомлення рішення направлено на адресу позивача та отримано 29.06.2021, що не заперечується позивачем у позовній заяві.

Представником позивача 16.07.2021 подано адвокатський запит до відповідача щодо отримання розрахунку суми податку на нерухоме майно, згідно податково повідомлення-рішення від 07.04.2020 №0-2030 на який отримано відповідь з відповідним розрахунком.

У відповіді від 21.07.2021 №29347/6/20-40-24-14-26 відповідачем зазначено, що розрахунок до податкового повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 у сумі 17 594,75 грн. нараховано за нежитлове приміщення за адресою: проспект Московський, будинок 299-А місто Харків, загальною площею 406.4 кв.м.

Додатком до відповіді надано розрахунок податку на нерухоме майно, відповідно до якого загальна площа об`єкта 406,40 кв.м., розмір частки у праві спільної власності 406,40 кв.м., пільга у вигляді зменшення бази оподаткування 120,00, ставка податку 1,00% (47,23 грн.).

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю. Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункт 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 266.5.1. пункту 266.5. статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та тинів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно Додатку №1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюються у відсотках до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Так, пунктом 5 зазначеного вище Додатку №1 встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у-таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; (підпункт 5 пункту 5 додатку 1 виключений згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 №1284/18 набрав чинності з 01.01.2019) 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Згідно абзацу 7 підпункту 266.7.1 пункту 266. 7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Зі змісту відзиву на адміністративний позов вбачається, що відповідач при визначенні ставки податку врахував, що відповідно до інформації з мережі Інтернет, що є джерелом загальнодоступної інформації, та достовірність якої може бути перевірена будь-ким, встановлено, що за зазначеною адресою розташована велика кількість об`єктів торгівлі.

З огляду на викладене, відповідачем була застосована ставка податку у 2020 році для нежитлових торгівельних будівель 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн).

При цьому, контролюючим органом обчислено базу оподаткування на підставі даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких відомості щодо цільового призначення приміщень відсутні.

Однак, Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою.

Визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.

Розділом 2 "Класифікація будівель та споруд" Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. № 507 (чинний з 01.01.2001 р.) визначено групу 123 "Будівлі торговельні". Цей клас включає клас 1230 "Будівлі торговельні": - торгові центри, пасажі, універмаги, спеціалізовані магазини та павільйони, зали для ярмарків, аукціонів, виставок, криті ринки, станції технічного обслуговування автомобілів та т. ін. Цей клас включає також: - підприємства та установи громадського харчування (їдальні, кафе, закусочні та ін.) - приміщення складські та бази підприємств торгівлі й громадського харчування - підприємства побутового обслуговування. Клас 1230 "Будівлі торговельні" включає підкласи 1230.1 "торгові центри, універмаги, магазини", 1230.2 "криті ринки, павільйони та зали для ярмарків", 1230.3 "станції технічного обслуговування автомобілів", 1230.4 "їдальні, кафе, закусочні та т. ін.", 1230.5 "бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування", 1230.6 "будівлі підприємств побутового обслуговування", 1230.9 "будівлі торговельні інші".

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 125) "Будівлі промислові та склади" належить клас (код 1251) "Будівлі промислові", який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо.

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", що включає підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості"; 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості"; 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро - фаянсової промисловості"; 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

При цьому, суд зазначає, що ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації будівлі.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові від 31.01.2018 у справі №822/2624/16.

У ходи розгляду справи судом встановлено, та не спростовано відповідачем, що належні позивачу нежитлові приміщення є виробничим будинком, відповідно зазначене приміщення відносяться до категорії "інші будівлі".

Суд зазначає, що висновки відповідача, що нежитлова нерухомість позивача відноситься до "будівель торговельних" ґрунтуються на припущеннях, оскільки належними доказами не доведено використання їх саме як "будівель торговельних".

Крім того, співпадіння адреси місцезнаходження приміщень, що належать позивачу та іншій особі, не свідчить про те, що приміщення використовуються як торгівельні.

Судом визначено, що за своїми характеристиками належні позивачу на праві власності нежитлові приміщення за функціональним призначенням є цехом та знаходяться у виробничому будинку, що підтверджується матеріалами справи, отже ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості повинна бути застосована податковим органом 0,1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування як за "інші будівлі".

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем при визначенні податкових зобов`язань позивача за 2020 рік не доведено правомірність застосування ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що застосовуються до категорії нежитлових приміщень "Будівлі торгівельні", у розмірі 1% від бази оподаткування.

Також з програми «спеціалізоване діловодство суду» суд встановив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №520/19564/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вулиця Пушкінська, будинок 46, місто Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 25.08.2021 №0-2030 про визначення суми податкового зобов`язання у розмірі 2111,36 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 06.01.2022.

У мотивувальній частині рішення суд у справі №520/19564/21 суд встановив, що належна до сплати позивачем сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості відносно належного позивачу приміщення за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 54,19 кв.м. за 2020 рік складає 234,61 грн. (54,19 кв.м. розмір частки * 4,723 ставка податку/12 місяців * 11 місяців з урахуванням звільнення за березень 2020 року).

У вказаному рішенні суду зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 25.08.2021 №0-2030 про визначення суми податкового зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості відносно належного позивачу приміщення за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 54,19 кв.м за 2020 рік складає 234,61 грн.

Враховуючи те, що у даній справі суд дійшов висновку про те, що відповідачем неправомірно для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості застосовано 1% та те, що позивачу на праві власності належить лише 108,1 кв.м приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а не 406,40 кв.м, як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, а також рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №520/19564/21, яке набрало законної сили, яким встановлено правомірність нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 54,19 кв.м за 2020 рік, суд вважає, що належна до сплати позивачем сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості відносно належного позивачу приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за 2020 рік складає 233,40 грн. (53,91 кв.м. розмір частки *4,723 ставка податку/12*11 місяців з урахуванням звільнення за березень 2020 року).

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби (вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби від 07.04.2021 №0-2030 у частині нарахування податкових зобов`язань у сумі 17 361,35 грн. (сімнадцять тисяч триста шістдесят одна гривня 35 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 21.02.2022

Суддя Ольга Ніколаєва