Справа № 160/16101/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 160/16101/20

провадження № К/9901/45272/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Кашпур О. В., Уханенка С. А.,

перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з участю третіх осіб:- Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» звернулося до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а скаржникові установлено строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги з належним обґрунтуванням підстав, на яких подається касаційна скарга, із визначенням передбачених статтею 328 КАС України підстав з урахуванням висновків, наведених у цій ухвалі.

Так, посилавшись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, автор касаційної скарги обмежився лише цитуванням указаної норми процесуального закону.

На виконання вимог указаної ухвали скаржником на адресу суду касаційної інстанції направлено уточнену касаційну скаргу, у якій автор із посиланням на постанову Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року в справі № 522/10647/15-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 та від20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження №14-280цс18) зазначає про прийняття судами попередніх інстанцій рішень без урахування діючої практики суду касаційної інстанції.

Суд не приймає такі доводи до уваги з огляду на таке.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Відповідно до положень частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Так, спірні правовідносини у справі № 522/10647/15-ц виникли з приводу заборгованості за комунальні послуги, яка виникла у фізичної особи перед Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНА 1Б» внаслідок невиконання чинного законодавства України про оплату житлово-комунальних послуг. Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року в вказаній справі із посиланням на положення пункту 1 частини першої та пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Правовідносини, які склались у цій справі, зводяться до питання щодо правомірності припису Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області до акту №3588/9-20 від 18 листопада 2020 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування та встановлення державних (регульованих) цін, винесеного на підставі акту №3588/9-20 від 18 листопада 2020 року, складеного за результатами проведення позапланової перевірки за дотриманням Комунальним підприємством «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 грудня 2021 року в справі № 522/10647/15-ц, зроблені за іншого правового врегулювання, а правовідносини у вказаній справі не є подібними до правовідносин у цій справі.

Те саме стосується і справ № 176/456/17, № 751/3840/15-ц (провадження №14-280цс18), правовідносини у яких теж не є подібними до правовідносин у цій справі.

Отже, з наведеного випливає, що зазначені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин, а тому посилання заявника на прийняття судом апеляційної інстанції рішення у цій справі без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаних постановах Верховного Суду України, є безпідставними.

Що стосується посилання скаржника на постанову Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, то жодного документу за указаним пошуковим параметром (номер справи) в Єдиному державному реєстрі судових рішень не знайдено.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі належно вмотивованих визначених законом підстав для касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Отже, заявник не усунув в повному обсязі недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 160/16101/20 за позовом Комунального підприємства «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з участю третіх осіб:- Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування припису повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді О. В. Кашпур

С. А. Уханенко