Справа № 580/11369/21
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року справа № 580/11369/21
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Овсієнко Г.О., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/11369/21
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Максима Залізняка 10, м. Черкаси, 18000, )
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, постановив рішення.

28.12.2021 вх. 52892/21 позивач через представника, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. 4858/22 від 31.01.2022), просить:
- визнати протиправним здійснення Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахування та виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі, меншому, ніж вісім мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити нарахування та виплату недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю ОСОБА_1 згідно вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою суду від 04.02.2022 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що має статус особи з інвалідністю ІІ групи унаслідок війни та право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивачу щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2021 рік виплачена у сумі 3906,00 грн замість належної до виплати допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020. Позивачем подано заяву до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо здійснення перерахунку та виплати недоплаченої грошової допомоги за 2021 рік як у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідач, посилаючись на положення Постанови КМУ від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» вказав на правомірність виплати одноразової грошової допомоги в сумі 3906,00 грн. Відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачеві очікувану грошову допомогу повністю, тому позивач вважає виплату допомоги у меншій сумі таким втручанням, що незаконно порушує майнові права.
Відповідач копію позовної заяви в електронному вигляді в адміністративній справі отримав 29.12.2021 о 10 год. 14 хв., копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі 16.02.2022 о 17 год. 57 хв., що підтверджується довідками про доставку електронних листів з підсистеми «Електронний кабінет».
Відповідно до ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Судовим рішенням є рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції (п. 14) ч. 1 ст. 4 КАС України). Відповідно до правової позиції, сформульованої Верховним Судом в постанові від 27.10.2021 в справі № 279/5407/20, допускається надсилання судового рішення у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу сторони. У зв`язку із викладеними обставинами відповідач не був обмежений у праві ознайомитися із матеріалами позову та ухвалою від 04.02.2022, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, процесуальне право сторони реагування на позов не використав, заяви про визнання позову матеріали справи не містять. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа вирішується за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту визначаються виключно законами України. Згідно з Основним Законом України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92). Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою, другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню у суспільстві шанобливого ставлення до них. Згідно зі ст. 7 Закону № 3551 до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час. Відповідно до Закону України № 3551 (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам групи - десять мінімальних пенсій за віком; групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007№ 107-VI. Законом України від 28.12.2014 № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26: норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI (набрав чинності 01.01.2008) частину 5 статті 13 Закону України № 3551-XII викладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, згідно якої норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що втрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Суд зазначає, що з 27.02.2020 застосовуються положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам ІI групи - вісім мінімальних пенсій за віком.
З 27.02.2020 пункт 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії статті 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 12, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції п. 20 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни.
Вважаючи дії відповідача з нарахування та виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» протиправними, позивач звернувся до суду.
Судом встановлено, що позивач має статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи (посвідчення від 10.08.2017 серії НОМЕР_2 ) та користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни осіб із інвалідністю внаслідок війни, тому обмеження у законній виплаті допомоги характеризує протиправну бездіяльність відповідача у забезпеченні державних соціальних гарантій.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату у 2021 році належної позивачу суми разової грошової допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, на яку відповідач листом від 17.12.2021 № 7673/04-05/04 повідомив, що у 2021 році видатки на виплату грошової допомоги передбачені Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а порядок виплати та розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», де установлено особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи виплату у сумі 3906,00 грн.
Відповідно до статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Відповідно до наказу Мінсоцполітики від 25.04.2006 № 147 зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 07.06.2006 за №683/12557 із змінами (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0683-06#Text) «Про затвердження Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат» Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є державною установою і підпорядковується Департаменту соціального захисту населення обласної міської державних адміністрацій. Одним із головних завдань Центру є забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту та обслуговування населення, надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави; здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат; здійснення моніторингу даних єдиної відомчої інформаційної системи з метою відстеження фінансових операцій щодо здійснення соціальних виплат.
Постановою КМУ від 08.04.2021 № 325 затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та визначено розміри виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Відповідно до пунктів 2-5 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: 1) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); 2) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення), центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат). Отримувачам грошової допомоги із числа військовослужбовців, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, служби судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата грошової допомоги згідно з п. 6 Порядку проводиться шляхом перерахування коштів місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.
Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Набуте право не може бути скасоване чи звужене (рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011). Конституційний Суд України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007) зазначає про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги у залежність від видатків бюджету.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Суханов та Ільченко проти України, № 68385/10 та № 71378/10, від 26.06.2014 зазначено, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52). Відповідно до рішення ЄСПЛ Кечко проти України (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та Ромашов проти України (заява № 67534/01, пункт 43) реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. ЄСПЛ у рішенні у справі Кечко проти України, заява № 63134/00 зазначив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, проте свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26).
Разова грошова допомога особи з інвалідністю у контексті правомірних очікувань є доходом та власністю (фінансовим інтересом) позивача.
У 2021 році позивачеві виплачена грошова допомога до 5 травня у сумі 3906,00 грн, на що посилається позивач у позовній заяві та підтверджується наявним у справі листом відповідача.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом. Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058 мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2021 складає 1769,00 грн. Розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам внаслідок війни ІІ групи у 2021 мав бути 14152,00 грн (1769,00 х 8).
Під час врегулювання спірних правовідносин з метою надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави, для обчислення і виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню належить саме Закон України № 3551 (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV), відтак доводи позивача є обґрунтованими.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рішенні від 29.09.2020 у справі № 440/2722/20, залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №440/2722/20 (ЄДРСР 94377739). Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідач і суд мають брати до застосування висновки Верховного Суду.
Позаяк на час виникнення спірних відносин щодо нарахування і виплати позивачеві у 2021 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня діє Закон № 3551, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 відновлено дію частини 4 статті 13 Закону № 3551 у редакції Закону № 367-ХІV, то позивачеві має бути донарахована і виплачена грошова допомога до 5 травня як інваліду внаслідок війни ІІ групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тому позовні вимоги, сформовані до належного відповідача і позов належить задовольнити.
Відповідачем не надано відзив на позовну заяву і не доведено правомірність дій чи бездіяльності під час розгляду звернення позивача.
З урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною першою і другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов належить задовольнити частково.
Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.
Оцінюючи бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачеві щорічної до 5 травня разової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2021 рік, з урахуванням попередньо виплаченої до 5 травня допомоги у 2021 році за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона є протиправною, позаяк відповідач, здійснивши нарахування і подальшу виплату позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у меншому розмірі, ніж вісім мінімальних пенсій за віком, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, без дотримання принципів належного врядування у реалізації головного завдання функціонування Центру задля надання соціальної допомоги громадянам, які потребують підтримки з боку держави, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без врахування необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Суд, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, із урахуванням вимог п. 4 частини 1 статті 5 КАС України та висновків Верховного Суду, дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування грошової допомоги позивачеві до 5 травня 2021 року у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачеві щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуваннями раніше виплаченої суми, задовольнивши першу позовну вимогу частково, позаяк не допущено відповідачем бездіяльності у невиплаті ненарахованої суми допомоги. Суд дійшов висновку, що в цій частині позовна вимога не належить задоволенню, як така, що на час звернення позивача із позовом та на час ухвалення судового рішення є передчасною (заявленою на майбутнє), тому у цій частині позовних вимог належить відмовити. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України суд у конкретній справі вирішує спір, предмет якого існує на час розгляду справи, і не може приймати рішення на майбутнє. Судовому захисту належать порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат зі сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 5, 6-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
У частині визнання протиправною бездіяльності Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не виплати ненарахованої суми ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відмовити.
Зобов`язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2021 рік відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуваннями виплачених сум.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ]
відповідач: Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [вул. Максима Залізняка, 10, м. Черкаси, 18036, ідентифікаційний код юридичної особи в ].
Судове рішення складене 23.02.2022.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА