Справа № 212/9251/21
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2022-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/9251/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Кушнарьової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Лавренко Андрія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 20 вересня 2021 року постановою серії ЕАО №4795207 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді попередження за порушення вимог ст.125 КУпАП . В позовній заяві просив визнати дії інспектора поліції Лавренко А.І. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження за порушення ст.125 КУпАП незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляд.

Позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними, скасувати вищевказану постанову та закрити провадження по справі.

Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. 15.12.2021 відповідачем подано до суду письмові пояснення, в якому зазначає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам Закону, винесена на підставі того, що правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі. Підстави для скасування відсутні.

Згідно до частин 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4795207 від 20.09.2021 року, 22.08.2021 року о 22:52:28 на вулиці Космонавтів 1 в м.Кривий Ріг, ОСОБА_1 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки транспортного засобу BMW X5 д.н.з НОМЕР_1 керуючи на вимогу співробітників поліції, чим порушив п.п.9.9б ПДР та скоїв правопорушення, передбаченест.125 КУпАП.

Диспозицією ст.125КУпАП передбачена відповідальність, за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

У відповідності до п. 9.9б Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.09.2021 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративного правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з наданого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, є недоведеним.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Враховуючи, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначений перелік рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право ухвалити і даною нормою не передбачено визнання судом незаконними дії суб`єкта владних повноважень, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги у визнанні незаконними дії суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 139 КАС України, суд вважає, що сплачений позивачем підлягає судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Лавренко Андрія Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАО № 4795207 від 20.09.2021 р. інспектором патрульної поліції 2 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Лавренко Андрієм Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання незаконними дії інспектора патрульної поліції 2 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Лавренко Андрія Ігоровича щодо складання постанови серії ЕАО №4795207 про адміністративне правопорушення від 20.09.2021 року та розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 - 454,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено та проголошено 25.02.2021 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак