Справа № 520/28360/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22.02.2022 р. справа №520/28360/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінтаж Будпостачання"
простягнення 222456,62 грн. податкового боргу, -
встановив:

Матеріали позову були отримані судом 29.12.2021р. Позов був прийнятий до розгляду 10.01.2022р. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 10.02.2022р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі за текстом - заявник, контролюючий орган, владний суб`єкт, Головне управління, ГУ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтаж Будпостач» 222.456,62грн. коштів за податковим боргом.

Підставами позову є доводи про те, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку як за самостійно визначеними у деклараціях грошовими зобов`язаннями, так і за визначеними контролюючим органом зобов`язаннями, котрі пройшли процедуру узгодження. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги та застосування податкової застави не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінтаж Будпостач» (далі за текстом платник, боржник, ТОВ, Товариство), про розгляд справи був сповіщений судом завчасно та належним чином, проте обов`язку із подачі відзиву не виконав, доказів у спростування доводів позову не подав.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Структура заявленої контролюючим органом вимоги про стягнення коштів складається з платежів: 1) за декларацією з ПДВ від 21.12.2020р. № у сумі 110.954,12грн. (як залишку первісно задекларованої суми у 277.705,00грн.; 2) за уточнюючим розрахунок до декларації з ПДВ від 01.09.2020р. № у сумі 7.115,00грн.; 3) за декларацією з ПДВ від 20.01.2021р. № у сумі 24.809,00грн.; 4) за декларацією з ПДВ від 22.02.2021р. №903190487 у сумі 2.351,00грн.; 5) за декларацією з ПДВ від 19.03.2021р. № у сумі 537,00грн.; 6) за декларацією з ПДВ від 19.04.2021р. № у сумі 2.344,00грн.; 7) за податковим повідомленням рішення ГУ ДПС у Харківській області від 31.05.2021р. № на суму 4.770,50грн.; 8) за податковою декларацією з податку на прибуток від 01.03.2021р. № у сумі 69.520,00грн.; 9) за податковим повідомленням рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 20.07.2021р. №0/14178/1815 у сумі 56,00грн.

Доказів зміни платником показників декларацій у порядку ст.50 Податкового кодексу України матеріали справи не містять.

Податковою адресою відповідача з 08.04.2021 р. є Харківська область, місто Харків, вул. Нетіченська набережна, б.14, оф.13.

Перелічені рішення контролюючого органу були направлені саме за цією адресою, вважаються одержаними платником за правилами ст.ст.42, 58 та 59 Податкового кодексу України, до суду або адміністративного органу вищого рівня не оскаржувались, відтак, юридичної дії не втратили, але залишились неоплаченими.

12.03.2020 року контролюючим органом ГУ ДПС у Донецькій області була складена і направлена за адресою - Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, б.7 податкова вимога №49077-51 від 12.03.2020р., котра була отримана особисто керівником боржника.

Згадана податкова вимога вважається одержаною платником за правилами ст.ст.42, 58 та 59 Податкового кодексу України, до суду або адміністративного органу вищого рівня не оскаржувалась, залишилась невиконаною.

Стверджуючи, що у спірних правовідносинах наявні підстави до примусового виконання податкового обов`язку боржника, контролюючий орган ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011р. таким законом є Податковий кодекс України, п.57.1 ст.57 якого передбачений загальний строк оплати самостійно визначеного платником у декларації грошового зобов`язання у 10 календарних днів від останнього дня граничного строку подання податкової декларації.

Згідно з п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.137.4 ст.137 Податкового кодексу України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: 137.4.1. виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року. Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; 137.4.2. у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; 137.4.3. якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Визначені рішеннями контролюючого органу зобов`язання підлягають сплаті за строком згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України)

У такі ж строки відповідно до ст.113 Податкового кодексу України підлягають оплаті і рішення контролюючого органу про застосування штрафів.

Згадані строки у спірних правовідносинах сплинули.

Між тим, матеріали справи не містять об`єктивних даних про припинення податкового обов`язку відповідача унаслідок самостійного і добровільного перерахування коштів до бюджету, а також з інших підстав, зокрема, за ст.ст.37, 38, 56, 101, 102 Податкового кодексу України.

Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.72-76 КАС України у даному конкретному випадку є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом стану розрахунків з приводу виконання особою податкового обов`язку.

За приписами п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган набуває повноваження на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів за податковим боргом після збігу строку в 60 календарних днів від дати направлення чи вручення податкової вимоги платнику податків - боржникові.

У спірних правовідносинах податкова вимога була направлена платнику - 12.03.2020р., вважається врученою за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, п.58.3 ст.58, п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, з цієї дати податковий борг існував безперервно, а відтак, реалізація повноваження контролю за своєчасністю розрахунків у спосіб заявлення вимоги про стягнення здійснена владним суб`єктом у даному випадку обгрунтовано.

Спору з приводу застосування п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст.102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена ст.95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасні розрахунків Головним управлінням дотримана.

До предмету доказування у спорі про стягнення заборгованості за публічним обов`язком із проведення платежу на користь бюджету з огляду на приписи ч.2 ст.73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) підстав виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) обізнаності зобов`язаної особи з фактом виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку у добровільному порядку, 5) дотримання владним суб`єктом визначеної законом процедури примусового виконання публічного обов`язку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення владним суб`єктом вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку, 8) поширення на боржника процедур банкрутства або знаходження боржника у процедурі ліквідації; 9) відповідність заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги визначеній законом процесуальній формі реалізації управлінської функції.

Приєднаними до справи доказами підтверджено обставини існування боржника та боргу, дотримання владним суб`єктом процедури примусового виконання публічного обов`язку, відсутності підстав припинення невиконаного обов`язку.

Вирішуючи спір, суд зважає, що за приписами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до управлінської компетенції контролюючого органу і підлягає вирішенню у ході виконання останнім відповідного судового акту.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання, що заявлена владним суб`єктом вимога не порушує прав та інтересів відповідача, а відтак, підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути на користь Державного бюджету України Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтаж Будпостачання» (ідентифікаційний код 38571260; місцезнаходження - Харківська область, місто Харків, вул. Нетіченська набережна, б.14, оф.13) 222.456 (двісті двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. 62коп. коштів за податковим боргом.

Роз`яснити, що судове рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 21.02.2022 року; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко