Справа № 460/13697/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 460/13697/21 пров. № А/857/22715/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Бруснік І.А., Колюх М.О.;

від відповідача - Гуменюк А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2021р. в адміністративній справі за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства комунального господарства агрофірми «Зоря» до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання зняти арешт з майна боржника (суддя суду І інстанції: Щербаков В.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 18.10.2021р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 18.10.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

04.10.2021р. Колективне сільськогосподарське підприємство комунальне господарство агрофірми «Зоря» (надалі позивач, КСП КГ АФ «Зоря») звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (надалі відповідач, орган державної виконавчої служби, Рівненський ВДВС) щодо незняття арешту з майна боржника КСП КГ АФ «Зоря» при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях № 31270608, 43091408, 4259951, 444197, 42768018; зобов`язати відповідача Рівненський ВДВС зняти арешт з усього нерухомого майна боржника КСП КГ АФ «Зоря», що був накладений постановою АА № 444197 від 12.05.2006р. (реєстраційний номер обтяження: 3226495) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 31270608 від 27.02.2012р. (реєстраційний номер обтяження: 12249713) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 42559951 від 30.04.2014р., видавник: державний виконавець Балік О.А. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна та постановою № 42768018 від 06.05.2014р., видавник: державний виконавець Балік О.А. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати (Т.1, а.с.1-5, 165).

Ухвалою суду від 08.10.2021р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Дочірню компанію «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (надалі третя особа, ДК «Газ України» (Т.1, а.с.23-24).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2021р. заявлений позов задоволено; визнано незаконною бездіяльність Рівненського ВДВС щодо незняття арешту з майна боржника КСП КГ АФ «Зоря» при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях №№ 31270608, 43091408, 444197, 42559951, 42768018; зобов`язано орган державної виконавчої служби зняти арешт з усього нерухомого майна боржника КСП КГ АФ «Зоря», що був накладений постановою АА № 444197 від 12.05.2006р. (реєстраційний номер обтяження: 3226495) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 31270608 від 27.02.2012р. (реєстраційний номер обтяження: 12249713) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 42559951 від 30.04.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна, та постановою № 42768018 від 06.05.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненського ВДВС на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. (Т.1, а.с.174-179).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач Рівненський ВДВС, який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.1, а.с.228-240).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що державним виконавцем винесено постанови № 50263553 про стягнення виконавчого збору у розмірі 21426 грн. 78 коп. та № 50263784 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16607 грн. 67 коп., які є чинними та несплаченими станом на 29.10.2021р.

У відповідності до ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999р.) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, у разі закінчення виконавчого провадження, у випадку нестягнення виконавчого збору, державний виконавець не вправі знімати арешт, накладений на майно боржника, та не вправі скасовувати інші вжиті заходи примусового виконання рішення.

Також суд хибно вважає, що державний виконавець зобов`язаний зазначати про зняття арешту в будь-якій постанові про закінчення виконавчого провадження чи постанові про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, незважаючи на те, чи є на це підстави у відповідності до норм чинного законодавства.

Обставини для перевірки законності виконавчого провадження за період з 01.03.2016р. по 29.10.2021р. були відсутніми; начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження №№ 50263553, 50263784 чи будь-яких інших виконавчих проваджень, боржником за якими було КСП КГ АФ «Зоря», не виносилась.

Фактично позивач скористався можливістю сплатити заборгованості напряму стягувачу за виконавчими документами № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. та № 11-22 від 08.02.2006р. третій особі ДК «Газ України». Однак, таке погашення наявної заборгованості на рахунок стягувача не передбачене нормами діючого законодавства.

Отже, сам факт сплати боргу на користь стягувача за виконавчими документами не є добровільним, самостійним виконанням рішення, оскільки сплата коштів відбувалась 26.08.2021р. (після початку примусового виконання рішень).

По причині наведеного, вказані дії позивача не є підставою для скасування дій, застосованих виконавцем задля виконання рішень суду, та скасування боргових зобов`язань перед державою щодо виконавчого збору.

Також наявні у виконавчих провадженнях №№ 50263553 та №50263784 постанови про стягнення виконавчих зборів від 01.03.2016р. боржником не оскаржено за період з 01.03.2016р. по 29.10.2021р.

Наголошує на тому, що сплата боргу напряму стягувачу не відміняє боргових зобов`язань боржника щодо несплачених виконавчих зборів та не скасовує арешти, накладені для забезпечення реального виконання рішення, із задоволенням вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, вважає дії державного виконавця такими, що прийняті в порядку та в спосіб, передбаченими законодавством, а арешт - чинним, та таким, що не підлягає скасуванню у разі несплати виконавчих зборів.

Позивачем КСП КГ АФ «Зоря» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, дотримався вимог процесуального закону, через що ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.42-53, 59-62, 64-65, 66-75, 80-82).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представників позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено під час судового розгляду, відповідно до інформаційної довідки № 262759411 від 23.06.2021р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, КСП КГ АФ «Зоря» на праві власності належать об`єкти нерухомого майна: гуртожиток № 3 по вул.Конституції, 34 в с.Зоря Рівненського району Рівненської обл. (РНОНМ 246), та гуртожиток № 2 по вул.Конституції, 31 в с.Зоря Рівненського району Рівненської обл. (РНОНМ 246) (а.с.6-7).

Рішеннями господарського суду Рівненської обл. від 11.04.2000р. в справі № 1р/139-М-2 та від 25.01.2006р. в справі № 11/22 стягнуто з КСП КГ АФ «Зоря» на користь ДК «Газ України» заборгованість в сумі 241485 грн. 44 коп. та 166076 грн. 74 коп. відповідно.

На виконання вказаних рішень видано накази господарського суду Рівненської обл. від 17.07.2001р. № 1р/139-М-2 та від 08.02.2006р. № 11/22.

На підставі вказаних виконавчих листів відповідачем були відкриті наступні виконавчі провадження:

ВП № 34023225 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 39040053 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 40627748 щодо примусового виконання наказу господарського суд Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 43091760 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 46476784 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 50263784 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 166076 грн. 74 коп.;

ВП № 39039933 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 214167 грн. 87 коп.;

ВП № 40627590 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 214167 грн. 87 коп.;

ВП № 43091408 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 214167 грн. 87 коп.;

ВП № 46477158 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 214167 грн. 87 коп.;

ВП № 50263553 щодо примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 17.07.2001р. про стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» боргу на користь ДК «Газ України» у розмірі 214167 грн. 87 коп.

В ході примусового виконання рішень господарського суду Рівненської обл. від 11.04.2000р. в справі № 1р/139-М-2 та від 25.01.2006р. в справі № 11/22 відповідачем в 2006, 2012 та 2014 роках були винесені постанови про накладення арешту на нерухоме майно позивача.

Зокрема, постановою АА № 444197 від 12.05.2006р. (реєстраційний номер обтяження: 3226495) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 31270608 від 27.02.2012р. реєстраційний номер обтяження: 12249713) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 42559951 від 30.04.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна, та постановою № 42768018 від 06.05.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна, накладено арешт на все нерухоме майно КСП КГ АФ «Зоря».

25.08.2021р. позивачем КСП КГ АФ «Зоря» сплачено згідно платіжного доручення № 1 борг в сумі 166076 грн. 74 коп., що обліковувався перед ДК «Газ України» відповідно до наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. (Т.1, а.с.8).

Також 28.08.2021р. позивачем КСП КГ АФ «Зоря» сплачено платіжним дорученням № 2 боргу в сумі 214167 грн. 87 коп., що обліковувався перед ДК «Газ України» відповідно до наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 11.04.2000р. (Т.1, а.с.9).

Станом на 13.09.2021р. у позивача є відсутньою заборгованість перед ДК «Газ України», що стверджується копією акту звірки розрахунків на 13.09.2021р. та листом № 31/01/33/01 від 16.09.2021р. (Т.1, а.с.10, 11).

Із змісту листа Рівненського ВДВС № 45402 від 08.09.2021р. слідує, що арешти належного КСП КГ АФ «Зоря» нерухомого майна накладено в рамках примусового виконання наказу господарського суду Рівненської обл. № 11/22 від 08.02.2006р. щодо стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» на користь ДК «Газ України» боргу в розмірі 166076 грн. 04 коп., та наказу господарського суду Рівненської обл. № 1р/139-М-2 від 11.04.2000р. щодо стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» на користь ДК «Газ України» боргу в розмірі 214167 грн. 87 коп.

Виконавчі провадження за вказаними виконавчими документами, що перебували на примусовому виконанні у відповідача, закінчені на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України № 606-ХІV від 21.04.1999р. «Про виконавче провадження», в редакції, який діяв на момент прийняття державним виконавцем процесуальних рішень.

Окрім того, зазначеним листом відповідач повідомив позивача про те, що станом на 08.09.2021р. у Рівненському ВДВС відкриті провадження, за якими боржником є КСП КГ АФ «Зоря», не перебувають (Т.1, а.с.15-16).

15.09.2021р. позивач звернувся на адресу відповідача з заявою про зняття арешту з нерухомого майна, що йому належить. Свою заяву позивач обґрунтував тим, що станом на 13.09.2021р. відсутня заборгованості КСП КГ АФ «Зоря» перед ДК «Газ України», а також закінченням та відсутністю на примусовому виконанні у Рівненському ВДВС виконавчих проваджень, боржником по яких виступає позивач. З цих мотивів просив зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить на праві власності КСП КГ АФ «Зоря», який був накладений постановою АА № 444197 від 12.05.2006р. (реєстраційний номер обтяження: 3226495) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 31270608 від 27.02.2012р. (реєстраційний номер обтяження: 12249713) про накладення арешту нерухомого майна, постановою № 42559951 від 30.04.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна, та постановою № 42768018 від 06.05.2014р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08.05.2014р.) про накладення арешту нерухомого майна (Т.1, а.с.56-59).

Згідно листа відповідача № 47811 від 17.09.2021р. позивачу відмовлено в задоволенні його клопотання про зняття арештів; причиною відмови слугувала відсутність документів, що підтверджують сплату виконавчого збору (Т.1, а.с.60-63).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким будь-які інші дії державного виконавця не проводяться.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що всі матеріали виконавчих проваджень, що перебували на примусовому виконанні у Рівненському ВДВС, боржником в яких виступало КСП КГ АФ «Зоря», знищені. Будь-які документально підтверджені відомості про те, що в період з 2006 року по день розгляду справи відповідачем проводилось виконавчі дії з примусового виконання виконавчих листів, є відсутніми.

Окрім цього, відповідач не надав суду доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а листом № 45402 від 08.09.2021р. повідомив про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими КСП КГ АФ «Зоря» є боржником.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України № 606-ХІV від 21.04.1999р. «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (на момент відкриття та закінчення виконавчого провадження, у якому було накладено арешт на нерухоме майно).

Відповідно до ст.1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.2 ст.2 цього Закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною 1 ст.6 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст.11 наведеного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ст.57 цього Закону передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 5 ст.60 вказаного Закону з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст.50 наведеного Закону).

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Під час судового розгляду справи встановлено, що матеріали виконавчих проваджень, які перебували на примусовому виконанні у Рівненському ВДВС, боржником в яких виступало КСП КГ АФ «Зоря», є знищеними.

Будь-які документально підтверджені відомості про те, що в період з 2006 року по день розгляду справи відповідачем проводилися виконавчі дії з примусового виконання виконавчих листів, суду не представлені.

Також відповідач не надав суду доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення з КСП КГ АФ «Зоря» виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а листом № 45402 від 08.09.2021р. орган державної виконавчої служби повідомив про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими КСП КГ АФ «Зоря» значиться боржником.

Окрім цього, станом на 13.09.2021р. у позивача є відсутньою заборгованість перед ДК «Газ України», що стверджується копією акту звірки розрахунків на 13.09.2021р. та листом № 31/01/33/01 від 16.09.2021р.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до п.3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Отже, матеріалами справи стверджується відсутність заборгованості КСП КГ АФ «Зоря» перед ДК «Газ України», завершення виконавчих проваджень у спірних правовідносинах, та як наслідок відсутність підстав для продовження арешту нерухомого майна позивача.

Незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні за відсутності як самої заборгованості, так і виконавчих проваджень, в межах яких відбувається примусове стягнення, слід вважати протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

При цьому, порушене внаслідок неправомірної поведінки суб`єкта владних повноважень право позивача підлягає до судового захисту шляхом визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо незняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчих документів стягувачеві у виконавчих провадженнях №№ 31270608, 444197, 42559951, 42768018, 43091408, зобов`язання відповідача зняти арешт з усього нерухомого майна боржника КСП КГ АФ «Зоря», що був накладений вищенаведеними постановою державного виконавця.

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (пп.4.1 п.4 мотивувальної частини Рішення від 02.11.2004р. № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010р. № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій пп.3.1 п.3 мотивувальної частини).

Виходячи з того, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню; у позивача є відсутньою заборгованість перед стягувачем ДК «Газ України», відсутність будь-яких заходів зі сторони відповідача щодо стягнення спірних сум виконавчих зборів, у зв`язку з чим наявність незнятих арештів на нерухоме майно позивача не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

З наведеного слідує, що виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи, що позивач виконав всі свої майнові зобов`язання перед стягувачем, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності арештів, які не тягнуть за собою забезпечення примусового виконання будь-яких виконавчих проваджень.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020р. у справі № 817/928/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Рівненський ВДВС.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2021р. в адміністративній справі № 460/13697/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської обл. Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 24.02.2022р.