Справа № 640/1442/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ № 640/1442/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві при обрахунку тривалості страхового стажу за 560 календарних місяців трудової діяльності у періоди з 12.10.1960 р. по 25.05.1961 р., з 19.06.1961р. по 17.10.1961 р., з 12.11.1961 р. по 31.12.1996 р., з 10.01.1997 р. по 10.07.1999 р., з 22.01.2001 р. по 12.10.2008 р., які призвели до не зарахування неповних місяців роботи як повних місяців страхового стажу та визначення страхового стажу в розмірі 555 місяців;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо ненадання відповідно до поданих заяв, повідомлення-розрахунку про суми доплат страхових внесків для зарахування неповних місяців роботи до страхового стажу як повних, інформації про порядок внесення такої доплати та копій документів про розмір фактично сплачених страхових внесків за кожен неповний місяць роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві утриматись від неврахування неповних місяців роботи як повних місяців страхового стажу, відповідно до поданих заяв;

- перерахувати страховий стаж та розмір пенсії за 560 календарних місяців трудової діяльності у періоди з 12.10.1960 р. по 25.05.1961 р., з 19.06.1961р. по 17.10.1961 р., з 12.11.1961 р. по 31.12.1996 р., з 10.01.1997 р. по 10.07.1999 р., з 22.01.2001 р. по 12.10.2008р., з урахуванням умови зарахування неповних місяців роботи до страхового стажу як повних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що періоди містять 560 календарні місяці,з яких 551 повний та 9 - неповних (6 до впровадження персоніфікованого обліку та 3 - після впровадження). Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві визначило тривалість страхового стажу в розмірі 46 років 3 місяці та 26 днів, взявши до розрахунку пенсії тільки 555 місяців, тобто відкинувши 26 днів стажу. 9 неповних місяців роботи містять загалом 146 днів трудового стажу, із яких 120 днів Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві знайшло підстави зарахувати до страхового стажу в розмірі 4 -х місяців, а 26 - з невідомих причин не зарахував, хоча вони не становлять неповного місяця роботи в жодному з періодів роботи позивач.

Також зазначила, що 25 вересня 2019 року вона подала до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернення, в якому просила щодо кожного періоду роботи вказати назву правового акта та норму, яка передбачала порядок зарахування періодів до стахового стажу, яким керувалося Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві при обрахунку страхового стажу; у разі відсутності таких актів - обрахувати страховий стаж в порядку встановленому законом, включаючи можливість доплати страхових внесків за неповні місяці роботи, розмір та порядок внесення якої просиа повідомити, а також здійснити перерахунок пенсії; надати копії документів про сплачені страхові внески за неповні місяці роботи та вказати відповідні розміри мінімального внеску.

Проте, як зазначено у позовній заяві, в листі №232895/02/Д-6447/6 від 08 жовтня 2019 року та від 19.12.2019 №306509/05 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві спромігся обґрунтувати свої дії лише посиланням на відсильну норму законодавства, позивача не було повідомлено про розрахунки суми доплат страхових внесків для зарахування неповних місяців роботи до страхового стажу як повних, інформації про порядок внесення такої доплати та копій документів про розмір фактично сплачених страхових внесків за кожен неповний місяць роботи, з яких її не повідомили про таку можливість, що на думку позивача свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали на адресу суду від позивача надійшов лист про усунення недоліків позовної заяви з додатками до неї.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2020 прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отримання відповідачем та позивачем копії ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач скористався своїм правом та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в ньому, оскільки останній діяв у порядку та спосіб визначений законодавством України.

Відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наявних у справі матеріалів.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, з урахуванням доводів позовної заяви та відзиву на позовну заяву, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Обставини встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючий пенсіонер, при загальному страховому стажі 46 років 03 місяці 26 днів.

25 вересня 2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із зверненням, в якому просила щодо кожного періоду роботи вказати назву правового акта та норму, яка передбачала порядок зарахування періодів до стахового стажу, яким керувалося Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві при обрахунку страхового стажу; у разі відсутності таких актів - обрахувати страховий стаж в порядку встановленому законом, включаючи можливість доплати страхових внесків за неповні місяці роботи, розмір та порядок внесення якої просиа повідомити, а також здійснити перерахунок пенсії; надати копії документів про сплачені страхові внески за неповні місяці роботи та вказати відповідні розміри мінімального внеску.

Листами №232895/02/Д-6447/6 від 08 жовтня 2019 року та від 19.12.2019 №306509/05 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зазначило, що що страховий стаж розраховано відповідно даних копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах пенсійної справи та даних державного реєстру застрахованих осіб (індивідуальний відомостей про застраховану особу); іншого чинним законодавством не передбачено, та зазачено який саме Закон України регулює питання щодо визначення поняття страховий стаж та на підставі яких саме документів він розраховується, з посиланням на конкретні норми законодавства.

Також позивача повідомлено про те, що вона є користувачем електронних послуг, зареєстрованих у базі даних веб-порталу, тому персональні дані містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а саме кількість днів стажу в місяці, за які сплачені страхові внески знаходяться в особистому кабінеті, який сформований на даному веб-порталі.

Зауважено про те, що оскільки позивач досяг пенсійного віку у 1997 році, а добровільна участь передбачає одноразову сплату єдиного внеску за попередній період. В яких особа не підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, тому норма статті 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на позивача не поширюється та відповідно право на перерахунок пенсії не має.

Не погодившись із такою бездіяльністю, зокрема, не здійснено перерахунку страхового стажу та розміру пенсії за 560 календарних місяців трудової діяльності у періоди з 12.10.1960 р. по 25.05.1961 р., з 19.06.1961р. по 17.10.1961 р., з 12.11.1961 р. по 31.12.1996 р., з 10.01.1997 р. по 10.07.1999 р., з 22.01.2001 р. по 12.10.2008р., з урахуванням умови зарахування неповних місяців роботи до страхового стажу як повних, позивач звернулась до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV) визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону України №1058-ІV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 43 Закону № 1058-ІV Перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до ст. 62. Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закон № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідач у листі №232895/02/Д-6447/6 від 08.10.2019р. та 306509/05 від 19.12.2019 зазначив, що страховий стаж до 01.01.2004 розраховано відповідно даних копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах пенсійної справи позивача та даних державного реєстру застрахованих осіб (індивідуальний відомостей про застраховану особу). З 01.01.2004 для призначення пенсії зараховується страховий стаж за період, упродовж якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісячно сплачено страхові внески в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюють територіальні органи Пенсійного фонду за даними, що містяться в Державному реєстрі застрахованих осіб.

Отже, відповідач діяв правомірно, протиправних дій чи бездіяльності не допустив. Відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законодавством України, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві які призвели до не зарахування неповних місяців роботи як повних місяців страхового стажу та визначення страхового стажу в розмірі 555 місяців та ненадання відповіді по суті питань у зверненні від 25.09.2019 р., не підлягають задоволенню.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Позивач, заявляючи вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати страховий стаж та розмір пенсії за 560 календарних місяців трудової діяльності у періоди з 12.10.1960 р. по 25.05.1961 р., з 19.06.1961р. по 17.10.1961 р., з 12.11.1961 р. по 31.12.1996 р., з 10.01.1997 р. по 10.07.1999 р., з 22.01.2001 р. по 12.10.2008р., з урахуванням умови зарахування неповних місяців роботи до страхового стажу як повних, фактично просить суд втрутитися у дискреційні повноваження відповідача, що є неприпустимим.

Аналогічна правова позиція щодо наведених обставин викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (№ К/9901/2399/17).

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно здійснити перерахунок пенсії позивача та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі ухвали суду, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

Керуючись статями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) повторно здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та прийняти рішення щодо перерахунку пенсії відповідно до норм чинного законодавства України.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда