Справа № 158/3/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 158/3/22 пров. № А/857/3222/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Сомалі ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 січня 2022 року у справі № 158/3/22 (головуючий суддя Костюкевич О.К., час ухвалення: 15 год. 21 хв., м. Ківерці, повне судове рішення складено 05.01.2022) за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Сомалі ОСОБА_1 про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулася в суд з позовом до громадянина Сомалі ОСОБА_1 про затримання іноземця на термін до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Рішенням від 05 січня 2022 року Ківерцівський районний суд Волинської області позов задовольнив повністю.

Ухвалив затримати громадянина Сомалі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його примусового видворення, до розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не пізніше до 05.07.2022.

Строк затримання рахувати з моменту винесення рішення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, громадянин Сомалі ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що відповідача затримано до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, хоча відповідач у такій процедурі не перебував, оскільки будь-які відомості щодо розгляду справи УДМС України у Волинській області у справі були відсутні.

Крім того, апелянт зазначає, що на момент прийняття рішення про затримання відповідача були відсутні визначені для цього законом умови, передбачені ч.2 ст. 289 КАС України.

Також, на переконання апелянта, ухвалюючи рішення в даній справі, суд допустив подвійне затримання відповідача, оскільки останній вже перебував у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців внаслідок затримання на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2021 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення. За таких умов, нормами ст. 289 КАС України передбачено продовження строку затримання, а не зміна підстав.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2021 громадянина Сомалі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк шість місяців з моменту його фактичного затримання.

10.08.2021 відповідач був поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 22.12.2021 №04-02/1214, направленого начальнику 94 прикордонного загону, слідує, що громадяни Федеративної Республіки Сомалі, серед яких і ОСОБА_1 , звернулися з заявами до УДМС України у Волинській області про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

08.01.2022 закінчувався строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки відповідач звернувся з заявою про надання йому статусу біженця або особи, що потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до ч.ч. 11-13 ст. 289 КАС України наявні підстави для затримання останнього на строк не більше 6 місяців, до розгляду поданої ним заяви.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст.289 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до ч.2 ст. 289 КАС України заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

З аналізу наведених вище правових норм слід дійти висновку, що затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відбувається за таких умов: 1) перебування іноземця в процедурі отримання статусу біженця; 2) вчинення таким іноземцем порушення законодавства про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

За наявності вказаних вище обставин суд виносить рішення, в якому зазначається умова затримання іноземця, а саме - до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Поряд з цим, з долучених апелянтом до матеріалів справи доказів, зокрема, відповіді управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 17.02.2022 на адвокатський запит представника відповідача, колегія судді вбачає, що заява відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на розгляді в Управлінні не перебуває. Отже, на момент ухвалення рішення у справі відповідач не міг вважатися таким, що перебував у процедурі отримання статусу біженця. Крім того, відсутні належні та допустимі докази вчинення порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Відтак, позивач не довів наявність правових і фактичних підстав для затримання відповідача до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідача було затримано на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2021 строком на шість місяців до 08.01.2022 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців. Закінчення строку такого перебування послужило однією з підстав звернення Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України в суд з новим позовом.

Проте за наявності таких обставин, нормами ч.ч.11-13 ст. 289 КАС України передбачено продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а не зміну мети затримання іноземця (особи без громадянства), яка випливає з первинного судового рішення.

Таким чином, з встановлених обставин справи та наведеного нормативно-правового регулювання спірних відносин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про необґрунтованість адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та відсутність підстав для його задоволення.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув належної уваги, а тому дійшов помилкового висновку про затримання громадянина Сомалі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його примусового видворення, до розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, та дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 січня 2022 року у справі № 158/3/22 та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 24.02.2022.