Справа № 640/26697/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Київ № 640/26697/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл»
доДержавної екологічної інспекції України
провизнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл» з позовом до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови Державної екологічної інспекції України від 15.10.2020 №1-4/20.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваної постанови, з огляду на те, що остання містить посилання на правову норму (пп. 6 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»), якої фактично не існує. Представником позивача також наголошено на тому, що ТОВ «Стандарт Оіл» не здійснює свою господарську діяльність за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б, а ТОВ «Стандарт Оіл» належним чином не повідомлено про факт проведення перевірки, з урахуванням того, що лист Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 №8215/4.4/7-20 не був підписаний уповноваженою на це особою. Натомість, акт про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції та протокол про виявлене порушення містять недоліки змісту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що оскаржувана постанова винесена Державною екологічною інспекцією України правомірно та у межах наданих останній повноважень, з огляду на факт недопуску ТОВ «Стандарт Оіл» посадових осіб Державної екологічної інспекції України до перевірки, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи судом позивачем не надано жодних документів та пояснень на письмову вимогу перевіряючих. На додаток, представником відповідача зауважено, що листи Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 №8215/4.4/7-20 та від 30.09.2020 №8360/4.4/7-20 відповідають ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки на вказаних листах у лівому нижньому кутку нанесено електронний цифровий підпис.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної екологічної інспекції України про призначення розгляду справи №640/26697/20 за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення на відповідь на відзив, згідно з якою, в акті про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції зазначається лише одна адреса: Київська обл., Переяславський район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, тому що потрапити на територію не було можливим, а зважаючи на GPS локацію, адреса зазначалась як с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А. Водночас, за твердженням представника відповідача, визначити щодо вул. Шевченка, 1-Б не виявилось можливим.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та письмові пояснення на відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, наказом Державної екологічної інспекції України від 22.09.2020 №342 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції автомобільних бензинів, дизельного палива» та направлення на проведення перевірки від 23.09.2020 №27, зважаючи на результати перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів та документально підтверджених підстав вважати, що продукція може бути небезпечною, становити ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції, визначено утворити комісію з проведення з 24.09.2020 по 30.09.2020 позапланової перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільні бензини, дизельне паливо у виробника ТОВ «Стандарт Оіл», виробнича база за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, та Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б, у складі, згідно із додатком.

Разом з тим, у зв`язку зі створенням перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, що є порушенням п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» за адресою, де знаходиться продукція: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, посадовими особами Державної екологічної інспекції України складено акт про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020.

При цьому, листом від 25.09.2020 №8215/4.4/7-20 Державна екологічна інспекція України просила ТОВ «Стандарт Оіл» з метою належного розгляду матеріалів справи терміново, до 29.09.2020, надати відомості стосовно введеної у серпні-вересні 2020 року в обіг продукції - бензину автомобільного PLUS А-95-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5, палива дизельне PLUS ДП-Л-Євро5-В0, а саме: декларації про відповідність; сертифікати відповідності; супровідні документи, що додаються до відповідної продукції; загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; документи щодо системи якості чи системи управління якістю; висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори); технічні умови для використання добавок (присадок), документи, що підтверджують якість; пояснення стосовно наведених вище фактів.

Внаслідок викладеного, Державною екологічною інспекцією України складено протокол про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 30.09.2020 №00001, а також винесено постанову про накладення штрафу від 15.10.2020 №1-4/20, якою ТОВ «Стандарт Оіл» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 170 000,00 грн.

Листом від 30.09.2020 №8360/4.4/7-20 на адресу ТОВ «Стандарт Оіл» направлено протокол про виявлене(і) порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 30.09.2020 №00001, копії наказу від 22.09.2020 №342 та направлення на проведення перевірки від 23.09.2020 №27, акт про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020.

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 15.10.2020 №1-4/20 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 (надалі - Положення №275 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення №275).

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення №275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

При цьому, у силу п. 7 Положення №275, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У свою чергу, нормативно-правовим актом, який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, є Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право: 1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування); 2) безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та направлення на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини шостої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції; 3) вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. За згодою органу ринкового нагляду документи і матеріали, необхідні для здійснення ринкового нагляду, їх копії можуть надаватися йому мовою оригіналу або іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, якщо ця мова є зрозумілою для посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані у строк не більше ніж тридцять робочих днів за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду; 4) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 5) складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог; 6) складати на основі актів перевірок протоколи про адміністративні правопорушення у сфері здійснення ринкового нагляду та розглядати справи про відповідні адміністративні правопорушення згідно із законом України; 7) залучати у разі потреби в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду працівників наукових установ та фахівців. На осіб, які залучені в установленому порядку до здійснення ринкового нагляду, поширюються обов`язки, визначені пунктами 1 - 5 частини першої статті 17 цього Закону; 8) вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців припинення дій, які перешкоджають здійсненню заходів ринкового нагляду, а в разі їх відмови від припинення таких дій - звертатися до органів Національної поліції за допомогою у здійсненні законної діяльності з ринкового нагляду.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», заходами ринкового нагляду, зокрема, є перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно (ч. 5 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду (ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Приписами ч. 7 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Відповідно до ст. 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.

На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

У направленні на проведення перевірки зазначаються: а) найменування органу ринкового нагляду, що здійснює перевірку; б) номер і дата наказу, на виконання якого здійснюється перевірка; в) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); г) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); ґ) підстави для проведення перевірки; д) список посадових осіб органу ринкового нагляду, які беруть участь у здійсненні перевірки, із зазначенням їх посади, прізвища, імені та по батькові; е) список осіб, які залучаються до здійснення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону; є) дата початку та дата закінчення перевірки; ж) тип перевірки (планова або позапланова); з) інформація про проведення попередньої перевірки (тип перевірки, дата початку та строк її здійснення).

Направлення є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення перевірки.

Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.

За результатами здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції посадова особа органу ринкового нагляду складає акт, який повинен містити такі відомості: а) найменування органу ринкового нагляду, а також посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснили відповідний захід; б) дату та номер складання акта; в) місце розміщення продукції (найменування та адреса об`єкта, де розміщується продукція (магазин, ринок тощо); г) найменування юридичної особи, її місцезнаходження або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, її місце проживання, телефон, інші відомості, що дають змогу ідентифікувати осіб, що є виробниками, уповноваженими представниками, імпортерами або розповсюджувачами відповідної продукції; ґ) тип перевірки (планова або позапланова); д) предмет перевірки (вид (тип), категорія та/або група продукції); е) прізвища, імена та по батькові осіб, які залучаються до проведення перевірки відповідно до пункту 7 частини першої статті 15 цього Закону.

Посадова особа органу ринкового нагляду зазначає в акті детальний опис порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду, які здійснювали перевірку, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо здійснення перевірки є невід`ємною частиною акта органу ринкового нагляду.

У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи підписати акт посадова особа органу ринкового нагляду вносить до такого акта відповідний запис.

Згідно з пп. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, зокрема, в разі створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг (ч. 6 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Як було зазначено вище, в якості підстави для винесення оскаржуваної постанови слугував факт недопуску посадових осіб Державної екологічної інспекції України до перевірки. При цьому, суд одразу звертає увагу на безпідставність тверджень представника позивача про накладення на ТОВ «Стандарт Оіл» штрафу на підставі правової норми (пп. 6 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»), якої фактично не існує, оскільки враховуючи зміст матеріалів перевірки та структуру норми ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», чітко вбачається, що у межах заявленого спору мова йде про встановлення порушення, яке полягає у створенні суб`єктом перевірки перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, відповідальність за що передбачена пп. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Відтак, допущення посадовими особами відповідача описки у частині зазначення в оскаржуваній постанові щодо законодавчих підстав для відповідальності ТОВ «Стандарт Оіл» «п. 4» замість вірного «ч. 4» не створює перешкод у встановленні дійсного змісту виявленого правопорушення.

Як було зазначено вище, згідно з п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», перевірки характеристик продукції проводяться, у тому числі, у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання.

Так, у наказі від 22.09.2020 №342 «Про проведення позапланової перевірки характеристик продукції автомобільних бензинів, дизельного палива» та направленні на проведення перевірки від 23.09.2020 №27 вказано про проведення з 24.09.2020 по 30.09.2020 позапланової перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільні бензини, дизельне паливо у виробника ТОВ «Стандарт Оіл», виробнича база за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, та Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-Б.

Натомість, в акті про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції від 24.09.2020 зазначено про створення ТОВ «Стандарт Оіл» перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, за адресою, де знаходиться продукція, а саме: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А.

Отже, саме за недопуск посадових осіб відповідача до перевірки ТОВ «Стандарт Оіл» за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1-А, і прийнято оскаржувану постанову. При цьому, факт здійснення ТОВ «Стандарт Оіл» господарської діяльності за вказаною адресою підтверджується договором оренди від 01.12.2018 №01/12-Р-НБ, копія якого наявна у матеріалах справи та підтверджено представником позивача у змісті позовної заяви.

При цьому, незважаючи на факт отримання ТОВ «Стандарт Оіл» листа Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 №8215/4.4/7-20 з вимогою про надання документів, необхідних для проведення перевірки, лише 03.10.2020 не спростовує факту допуску до перевірки, з урахуванням того, що вказаний лист відповідачем направлено ТОВ «Стандарт Оіл» своєчасно та у межах строків проведення спірної перевірки. Водночас, ТОВ «Стандарт Оіл», як вбачається з матеріалів справи, після отримання даного листа не вчинило жодної дії для надання Державній екологічній інспекції України запитуваних документів та матеріалів.

Суд також звертає увагу, що лист листа Державної екологічної інспекції України від 25.09.2020 №8215/4.4/7-20, як і лист від 30.09.2020 №8360/4.4/7-20 відповідають ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Як наслідок, оскільки на вказаних листах у лівому нижньому кутку нанесено електронний цифровий підпис, дані листи вважаються такими, що містять такий реквізит як підпис уповноваженої на це особи.

У той же час, посилання представника позивача на недоліки змісту акту про відмову у проведенні перевірки характеристик продукції та протоколу про виявлене порушення самі по собі не вказують на протиправність проведеної перевірки як і її наслідків, зокрема й оскаржуваної постанови.

Виходячи з викладеного, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд вказує про правомірність оскаржуваної постанови, прийнятої відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у межах наданих йому повноважень.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл» (, адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Дружби, 12 Е) до Державної екологічної інспекції України (, адреса: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 3, корп. 2) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок