Справа № 444/3776/21
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3776/21
Провадження № 2-а/444/10/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Батьковець ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Жовківського районного суду Львівської області в порядку адміністративного судочинства із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5144659 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУАП, а провадження у справі закрити. Покликається, що правил дорожнього руху не порушував та адміністративного правопорушення не вчиняв.

Ухвалою суду від 12.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони проти такого порядку розгляду справи не заперечили. Строк звернення до адміністративного суду не є пропущеним.

Отримавши, з дотриманням вимог ст.268 КАС України, ухвалу про відкриття провадження у справі з додатками, відповідач як суб`єкт владних повноважень до даного часу своїми процесуальними правами не скористався та відзиву не подав.

На підставі п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Інспектором УПП в Закарпатській області 14.12.2021 року винесено постанову серії ЕАО № 5144659 , якою на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУАП.

Даною постановою встановлено, що позивач 14.12.2021 року о 05.07 год.на автодорозі Київ-Чоп М06+ 17 км. керував транспортним засобом у темну пору доби з недостатньо освітленим номерним знаком, чим порушив п.2.9.в. ПДР України.

Відповідно дост.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У ст.ст.72-76 КАС України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Незважаючи на зазначене, суб`єктом владних повноважень патрульною поліцією не було подано в порядку, визначеному ст.ст.162, 269 КАС України, жодних доказів недотримання позивачем вимог правил дорожнього руху.

Позиція щодо застосування норм права при розгляді справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а. За ч.5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

У даній постанові встановлено, що, оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо). Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням викладеного при розгляді даної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху України, а відповідно судом факту вчинення ним правопорушення за ч.1 ст.126 КУАП з урахуванням, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи (ст.62 Конституції України), не встановлено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Установлені обставини справи свідчать про необхідність задоволення позову. Відомості, які б спростували даний висновок суду, відсутні, а інші доводи не впливають на таке вирішення справи.

Згідно ч.1ст.139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАО № 5144659 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління НП у Закарпатській області на користь Батьковець ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 )судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду з урахуванням Перехідних положень КАС України. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Суддя В. Є. Мікула