Справа № 320/4174/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4174/20 Суддя першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року позивач - Приватне акціонерне товариство «Лантманнен Акса» звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.02.2020 року за № (форма «В3»), яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 37 506 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.02.2020 року за № (форма «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 368 188 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просить замінити Головне управління ДПС у Київській області () на процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС ().

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р. № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком., зокрема ГУ ДПС у Київській області.

Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. N 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 р. № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказала утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року № 755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.

Згідно з Положенням Головне управління ДПС у Київській області затверджене наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 р. № 643 (далі - Положення), Головне управління ДПС у Київській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, забезпечує реалізацію повноважень Державної податкової служби на території Київської області і є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Київській області ().

Отже, з 01.01.2021 року відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у Київській області як юридичної особи публічного права () до Головного управління ДПС у Київській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

В свою чергу, Головне управління ДПС у Київській області () втратило адміністративну процесуальну правоздатність органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики на території Київської області.

Отже, враховуючи викладене, наявні правові підстави для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва, а саме: з ГУ ДПС у Київській області () на ГУ ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

02 лютого 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 6003, від Приватного акціонерного товариства «Лантманнен Акса» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, наголошує, що оплата ПрАТ «Лантманнен Акса» логістики товарів, навіть якщо останній вже не був власником цих товарів на момент оплати, не суперечить принципам податкового законодавства та повністю відповідає вимогам господарського законодавства, сторони, скориставшись принципом свободи договору, разом з тим не порушили жодного положення законодавства.

21 лютого 2022 року, від представника позивача до суду апеляційної інстанції Вх.№ 10159 надійшли письмові пояснення у справі, в яких позивачем обґрунтовано із посиланням на номери справ необхідність застосування правових висновків Верховного суду (у справах № 560/711/19, 810/1682/17,826/13000/18, 160/674/19, 420/4649/19).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що взаємовідносини між постачальником (ПрАТ «Лантманнен Акса») та покупцем (ТОВ «Сільпо - Фуд»), свідчить як про ділову мету так і про економічну доцільність встановлених та погоджених між ними взаємовідносин, а отже про пов`язаність з господарською діяльністю як одного так і іншого суб`єкта господарювання, посилання податкового органу на визначення терміну «поставка товарів» в ПК України, даного факту не спростовує та вказує про формальний підхід контролюючого органу в тлумаченні податкових норм, в той час як вказівка, що між сторонами не укладався договір поставки товару від логістичного до торгівельних об`єктів є безпідставним, оскільки відповідна умова була передбачена п.5 Додатку № 8, таким чином оплата ПрАТ «Лантманнен Акса» логістики товарів, навіть якщо останній вже не був власником цих товарів на момент оплати, не суперечить принципам податкового законодавства, та повністю відповідає вимогам господарського законодавства.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області було призначено та проведено в період з 03.01.2020 року по 17.01.2020 року документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Лантманнен Акса» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за жовтень 2019 року.

За наслідком перевірки складено Акт № 30/10-36-04-02/00378537 від 17.01.2020 року, яким підтверджено бюджетне відшкодування ПДВ за жовтень 2019 року в розмірі 785291 грн.; відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування у розмірі 37 506 грн.; встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2019 року в розмірі 368 188 грн.

Перевіркою встановлено порушення Товариством п.198.5. ст. 198, п.200.1, абз. «б» п.2004, п.200.7, п.200.9, ст.200, п.201.1, ст.201 Податкового кодексу України та пп.4 п.5 розд.V Наказу Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (із змінами та доповненнями), а саме: занижено податкові зобов`язання з ПДВ у вересні 2019 в сумі 205164,90 грн. (рядок 9 декларації), що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту за вересень 2019 на суму 205164,9 грн (рядок 19 декларації) та у жовтні 2019 в сумі 163023,19 (рядок 9 декларації), що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту за жовтень 2019 на суму 163 023,19 грн. (рядок 19 декларації). Внаслідок зменшення від`ємного значення ПДВ, податковим органом було здійснено перерахунок суми відшкодування, заявленого платником податків та відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування суми 37 506 грн. 91).

Фактично виявлені порушення стосувалися віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ з логістичних операцій, що виконувалися ПрАТ «Лантманнен Акса» для ТОВ «Сільпо-Фуд».

Опис порушення, встановленого податковим органом, викладено на сторінці 35-39 Акта перевірки. Так, ГУ ДПС у Київській області було проаналізовано договір поставки від 01.11.2016 №12Р між ПрАТ «Лантманнен Акса» (постачальник) з ТОВ «Сільпо-Фуд» (покупець), згідно якого ПрАТ «Лантманнен Акса» здійснює постачання товару (продукти харчування) для реалізації ТОВ «Сільпо-Фуд» у власній торговій мережі. Також податковим органом було досліджено додаток № 8 до вказаного договору, яким врегульовано взаємовідносини сторін в разі поставки товару ПрАТ «Лантманнен Акса» не до торгівельних об`єктів покупця, а до його логістичного об`єкту, з якого ТОВ «Сільпо-Фуд» самостійно здійснює доставку товару в магазини власної торгівельної мережі для реалізації кінцевому споживачу, а ПрАТ «Лантманнен Акса» здійснює оплату такої поставки в розмірі, передбаченому п.5 Додатку № 8.

Крім вищевказаних договору № 12Р і додатку № 8 до нього, податковим органом досліджено податкові накладні № 7001535 від 10.09.2019 року (ПДВ 37 505,75 грн.), № 7002749 (ПДВ 167 659,15 грн.), № 7001724 від 10.10.2019 року (ПДВ 22711,07 грн.), № 7001725 від 10.10.2019 року (ПДВ 140312,12 грн.), акти здачі-прийняття робіт за господарськими операціями, за якими складено зазначені податкові накладні. Відповідно до наведених податкових накладних сума ПДВ по послугам логістики становить 205 164,9 грн. у вересні та 163 023,19 грн. у жовтні.

За висновком ГУ ДПС у Київській області витрати ПрАТ «Лантманнен Акса» на оплату логістичних послуг з поставки товару від логістичного центру до торговельних об`єктів ТОВ «Сільпо-Фуд» не можуть бути віднесені до господарської діяльності позивача, оскільки договір на надання послуг логістики ТОВ «Сільпо-Фуд» та ПрАТ «Лантманнен Акса» не складався.

При цьому, як вбачається з акта перевірки інших порушень, в т.ч. щодо неправильності чи неповноти первинних документів відповідачем не встановлено, також не заперечується факт проведення господарських операцій між ПрАТ «Лантманнен Акса» з ТОВ «Сільпо-Фуд».

За результатом проведеної перевірки відповідачем складені податкові повідомлення-рішення від 18.02.2020 року № відповідно до якого позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 37506,00 грн. та від 18.02.2020 року № , яким позивачу визначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 368188,00 грн.

28.02.2020 року ПрАТ «Лантманнен Акса» було подано до ДПС України скаргу про перегляд податкових повідомлень-рішень від 18.02.2020 року.

Рішенням ДПС України від 24.04.2020 року скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувані податкові рішення - без змін. Вважаючи вищевказані податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Вимогами пункту 198.6. ПКУ встановлено що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Як вбачається з акта перевірки, податковим органом досліджувалися господарські взаємовідносини між ПрАТ «Лантманнен Акса» і ТОВ «Сільпо-Фуд», які врегульовані, зокрема, договором поставки від 01.11.2016 року №12Р та додатками до нього.

Відповідно до положень вказаного Договору, Товар поставляється в асортименті та за цінами, що визначені в Прайс-листі (п.1.2). У погоджену сторонами ціну Товару входять усі витрати, що несе Постачальник при виготовленні та поставці товару (п.2.4.). Постачальник буде вважатися таким, що виконав зобов`язання з поставки товару, якщо він поставив товар Покупцю до місця визначеного у замовленні та за ціною узгодженою в прайс-листі (п.3.11). Датою приймання партії товару та переходу права власності та ризиків вважається дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної уповноваженим представником Покупця.

При цьому, Додатком № 8 врегульовано взаємовідносини Сторін в разі поставки товару до логістичного об`єкту Покупця, звідки останнім Товар розвозиться в магазини власної торгівельної мережі для реалізації кінцевому споживачу. Згідно з пунктом 5 додатку № 8: «...Оскільки Покупець самостійно здійснює доставку Товару з логістичного об`єкту до Торгівельних об`єктів Покупця, то Постачальник здійснює оплату таких послуг у розмірі 9,5 відсотків від вартості Товару, прийнятого на Логістичний об`єкт Покупця на виконання Договору за розрахунковий період.».

Висновок податкового органу щодо неможливості віднесення до господарської діяльності витрат ПрАТ «Лантманнен Акса» щодо оплати логістики товару від логістичного об`єкту до Торгівельних об`єктів ТОВ «Сільпо-Фуд» обґрунтовано тим що на момент таких логістичних послуг право власності на товар вже перейшло до ТОВ «Сільпо-Фуд».

У свою чергу, позивач не заперечуючи встановлених податковим органом обставин (момент переходу права власності), разом з тим вважає відсутніми підстави для висновку про непов`язаність із власною господарською діяльністю здійснюваної оплати поставки Товару від логістичного об`єкту Покупця до магазинів останнього.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи ПрАТ «Лантманнен Акса» обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, умови договору № 12Р, додатку № 8 до нього, узгоджені між ПрАТ «Лантманнен Акса» і ТОВ «Сільпо - Фуд», а отже сторони договору на свій розсуд та керуючись власними економічними інтересами визначили умови здійснення господарських операцій між собою, в т.ч. що стосується оплат та компенсацій за договором.

Додаток № 8 є невід`ємною частиною Договору 12 Р, більше того, укладений з цим Договором в один день. У самому Договорі є посилання на вказаний Додаток («у разі здійснення поставки товару на Логістичний об`єкт Покупця Постачальник зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог, викладених у Додатку № 8 до Договору» (п. 3.3.1. Договору).

Отже фактично сторонами визначено умови Додатку № 8, зокрема, передбачені пунктом 5 - істотними, тобто такими без погодження яких, очевидно, встановлення договірних відносин було б неможливим. При цьому, вказані договори та додатки до нього є чинними та у судовому порядку не оскаржувались.

ПрАТ «Лантманнен Акса» та ТОВ «Сільпо-Фуд» є суб`єктами підприємницької діяльності, оскільки їх діяльність спрямована на отримання прибутку. ТОВ «Сільпо-Фуд» не є споживачем придбаного у ПрАТ «Лантманнен Акса» товару, а здійснює його купівлю для подальшої реалізації через власну торгівельну мережу споживачам. Зазначена обставина, окрім того, що прямо слідує з договору № 12Р з додатками, податковим органом не заперечується. Так само ГУ ДПС У Київській області не заперечується, що метою ПрАТ «Лантманнен Акса», як суб`єкта господарювання, яким здійснюється виробництво та імпорт продуктів харчування, є продаж цього товару кінцевому споживачу, використовуючи при цьому торгівельні мережі, зокрема, ТОВ «Сільпо-Фуд».

Отже спільною метою вказаних суб`єктів господарювання є реалізація товару кінцевому споживачу, забезпечення постійної наявності товару в магазинах, збільшення попиту на товар тощо, та внаслідок таких дій, - отримання прибутку. Для досягнення вказаної мети суб`єкти господарювання мають право самостійно організовувати бізнес-процеси, в т.ч. визначати особливості здійснення господарських операцій, а також права та обов`язки сторін за умови настання факту таких особливостей.

Відповідно до умов Договору № 12 Р та додатку № 8, постачальник може поставляти товар як на логістичний об`єкт так і безпосередньо на торгівельні об`єкти покупця. Місце поставки визначається за погодженням з покупцем. Ціна товару, вказана у прайс-листі, не змінюється від того куди (в логістичний центр чи торгівельний об`єкт) буде поставлено товар. При цьому сторони у договорі прямо передбачили умови та порядок оплати логістичних послуг, яка має бути здійснена постачальником, у разі поставки товару до логістичного об`єкту, не зважаючи на факт переходу права власності на товар його прийняттям на цьому логістичному об`єкті.

Доцільними є доводи позивача, що поставка товару на логістичний об`єкт здійснювалася з огляду на те, що саме власник мережі (ТОВ «Сільпо-Фуд») володіє інформацію і може самостійно визначати потреби товару на конкретний момент часу кожного із своїх торгівельних об`єктів. Крім того, доставка товару на один логістичний об`єкт замість багатьох (торгівельні об`єкти) відповідає економічним інтересам постачальника, оскільки зменшує його трудові та матеріальні ресурси на доставку товару до кожного з магазинів.

Умовами DDP Інкотермс 2010 передбачено, що поставка товару вважається виконаною його доставкою в місце, визначене покупцем. Дійсно, Покупець в певних випадках визначав місцем поставки логістичний об`єкт. Однак, виходячи з суті бізнес-процесу ціна поставки, зазначена в прайс-листі, а отже погоджена сторонами, передбачала вартість поставки та необхідність такої поставки саме до торгівельних об`єктів покупця, з яких товар реалізується споживачам.

Фактично обов`язок постачальника, відповідно до суті договору та тлумачення його умов сторонами, полягав у самостійній доставці ним товару до торгівельних об`єктів, або ж погодженому відшкодуванні вартості такої поставки до торгівельних об`єктів, якщо така доставка здійснювалася покупцем.

Перехід права власності на товари саме під час передачі товару до логістичного центру пов`язаний з фізичною неможливістю постачальника здійснювати подальший контроль за цим товаром (збереження тощо).

Таким чином, взаємовідносини між Постачальником та Покупцем, свідчить як про ділову мету так і про економічну доцільність встановлених та погоджених між ними взаємовідносин, а отже про пов`язаність з господарською діяльністю як одного так і іншого суб`єкта господарювання. Вказівка, що між сторонами не укладався договір поставки Товару від логістичного до торгівельних об`єктів є безпідставним, оскільки відповідна умова була передбачена п.5 Додатку № 8, таким чином оплата ПрАТ «Лантманнен Акса» логістики товарів, навіть якщо останній вже не був власником цих товарів на момент оплати, не суперечить принципам податкового законодавства, та повністю відповідає вимогам господарського законодавства. Сторони, скориставшись принципом свободи договору, разом з тим не порушили жодного положення законодавства.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що чинне законодавство України не наділяє податковий орган повноваженнями протиправного втручання в діяльність суб`єктів господарювання та визначення договорів, які б, на думку контролюючого органу, мали б бути підписані між сторонами.

Висновок податкового органу про непов`язанність здійснених позивачем витрат з власною господарською діяльністю не враховує мету Договору 12-Р від 01.11.2016 року, в сукупності визначених ним умов та їх взаємозв`язку, крім того, ГУ ДПС у Київській області не враховує можливості укладання суб`єктами господарювання змішаного договору, в якому поєднуються елементи різних видів договорів.

Положеннями ст. 3 Господарського кодексу України надано визначення змісту господарської діяльністю - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Господарська діяльність, згідно вимогами п. 14.1.36 ПКУ - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Частиною 1 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено що «зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства». Господарський договір визначає права та обов`язки сторін, які вони вважають прийнятними для власної господарської діяльності.

Отже, враховуючи викладене, та з огляду на ту обставину, що сторони договору вільні у виборі умов та змісту господарських договорів, які укладаються з іншими господарюючими суб`єктами, доводи податкового органу відносно того, що надання позивачем послуг логістики суперечить змісту договору поставки є недоцільними.

При цьому як вріно наголошено судом першої інстанції, що будь-яких недоліків або відсутності обов`язкових реквізитів у первинних документах, складених в результаті проведення господарських операцій позивача із ТОВ «Сільпо-Фуд» податковим органом не виявлено та в Акті перевірки не зафіксовано.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків

Повний текст виготовлено 22 лютого 2022 року.