Справа № 167/815/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 167/815/21 пров. № А/857/20872/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

з участю секретаря судового засідання Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року, ухвалене суддею Шептицькою Н.В. у м. Рожище о 16 год. 34 хв. у справі № 167/815/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії РО № 288 від 05.10.2021 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позову.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме невиконання вимог припису про усунення порушень законодавства у сфері захисту прав споживачів, належними да допустимими доказами.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку обставинам, щодо повідомлення позивача про розгляд справи, а також виконання вимог припису, які, на думку позивача, він виконав.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що, на підставі наказу № 817-адм від 22.04.2021 року, відповідач провів захід державного нагляду (контролю) у формі позапланової перевірки з 26.04.2021 року по 27.04.2021 року на ТзОВ «Цунамі».

27.04.2021 року відповідач склав акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення та встановлені порушення вимог санітарного законодавства.

06.05.2021 року відповідач прийняв припис № 09/26.02-10 про усунення ТзОВ «Цунамі» причин і умов, що сприяють вчиненню порушень санітарного законодавства. 14.06.2021 року виконання припису ТзОВ «Цунамі» поклало на позивача.

Вказаний припис містив вимоги:

1)розробити, затвердити та надати план заходів щодо усунення недоліків та порушень, виявлених за результатами здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) 26-27 квітня 2021 року;

2)вжити невідкладних заходів для забезпечення дотримання розміру санітарно-захисної зони від технологічного обладнання, яке є джерелом акустичного забруднення (сушильні комплекси № 1, 2, 3, сортувальна лінія, лісосклад, деревообробний цех № 3, цех виготовлення пелет (гранул), системи транспортування тирси (щепи) та інше) до житлових забудов по вулиці Гранична;

3)вжити заходів щодо зниження шуму на зовнішній межі санітарно-захисної зони ТзОВ «Цунамі», зверненої до житлових забудов, на прибудинкових територіях та у житлових будинках, в тому числі по вулиці Гранична в місті Рожище до рівнів, встановлених санітарними нормами;

4)провести заходи щодо розпланування та упорядкування території санітарно-захисної зони, зокрема її озеленення, площею не менше 60% та шириною смуги дерево-чагарникових насаджень не менше 20 метрів зі сторони житлових забудов по вулиці Гранична в міст Рожище;

5)підтвердити ефективність реалізованих рішень, шляхом здійснення лабораторно-інструментальних вимірювань параметрів шуму, еквівалентних рівнів звуку на прибудинковій території та у житлових будинках за адресою: вул. Гранична, 5 та 5А, м. Рожище.

14.09.2021 року відповідач видав наказ № 1677-адм на проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі позапланової перевірки ТзОВ «Цунамі» з 16.09.2021 року по 22.09.2021 року щодо виконання вимог припису № 09/26.02-10 від 06.05.2021 року, за результатами якої 22.09.2021 року склав акт перевірки.

Того ж дня відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача.

У протоколі відповідач зафіксував невиконання пунктів 1, 2, 3, 4 припису про усунення причин і умов, що сприяли вчиненню порушення санітарного законодавства від 06.05.2021 року № 09/26.02-10, зокрема те, що недотримано розмір санітарно-захисної зони (50м.) від технологічного обладнання до житлової забудови та не усунуто причин перевищення гранично допустимих рівнів шуму на прибудинковій території по вулиці Граничній у місті Рожище.

05.10.2021 року, за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення серії РО № 288, згідно з якою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-11 КУпАП. Вказану постанову позивач отримав 07.10.2021 року.

У постанові відповідач встановив те, що позивач не виконав вимоги пунктів 2, 3, 4, 5 припису від 06.05.2021 року № 09/26.02-10.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 188-11 КУпАП невиконання постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб органів державної санітарно-епідеміологічної служби щодо усунення порушень санітарного законодавства, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків - тягне за собою накладення штрафу на громадян від одного до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від шести до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Статтею 254 КУпАП України передбачено, що, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

22.09.2021 року відповідач при перевірці виконання вимог припису № 09/26.02-10 від 06.05.2021 року склав протокол про адміністративне правопорушення у якому зафіксував, що позивач не виконав пункти 1, 2, 3, 4 припису, а саме: 1) не дотримався розміру санітарно-захисної зони (50м) від технологічного обладнання до житлової забудови; 2) не усунув причин гранично допустимих рівнів шуму на прибудинковій території по вулиці Граничній.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.188-11, відповідач надав протокол про адміністративне правопорушення.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на невідповідність описаних у протоколі порушень вказаним у протоколі пунктам припису. Зокрема, недотримання розміру санітарно-захисної зони (50м) від технологічного обладнання до житлової забудови відповідає пункту 2 припису, а вимоги про усунення причин гранично допустимих рівнів шуму на прибудинковій території по вулиці Граничній припис не передбачав. Факт порушення пунктів 1, 3, 4 припису у протоколі не описаний.

Вказані обставини свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним доказом, оскільки не дає можливості встановити дійсні обставини адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що стаття 280 КУпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У статті 283 КУпАП зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що у постанові про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено невиконання пунктів 2, 3, 4, 5 припису.

Апеляційний суд зауважує, що вказане не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано порушення пунктів 1, 2, 3, 4 припису, а описано порушення пункту 2 припису.

При цьому, у постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено про порушення пунктів 2, 3, 4, 5 припису, проте, описано лише пункти 2, 3, 4 припису.

Наведені обставини свідчать про те, що постанова прийнята на основі недостовірного доказу. Водночас, як слідує з наведеного, і постанова містить суперечливі між собою обставини, щодо невиконаних вимог припису про виявлені порушення санітарного законодавства.

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України та статті 251 КУпАП України, не надав достовірних доказів, які б підтверджували правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наведене вище, апеляційний суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити, а постанову в справі про адміністративне правопорушення, скасувати як протиправну та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, апеляційний суд вважає, що інші аргументи сторін не впливають на висновок суду про протиправність оскарженої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Водночас, згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, відповідно до норми пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд встановив, що суб`єкт владних повноважень, не встановив яка саме подія є адміністративним правопорушенням, у зв`язку з чим не мав об`єктивної можливості встановити наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про задоволення позову з вищевикладених мотивів, шляхом скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання адміністративного позову позивач не сплатив судовий збір, а за подання апеляційної скарги сплатив в сумі 681,00 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 681,00 грн. судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року у справі № 167/815/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії РО № 288 від 05.10.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 681,00 грн. (шістсот вісімдесят одну гривню 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повний текст постанови складений 23.02.2022 року