Справа № 136/299/22
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/299/22
провадження № 2-а/136/3/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2022 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування рішень органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області надійшов вищевказаний адміністративний позов.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що позивач оскаржує: рішення Липовецької міської ради від 23.03.2021 за №263 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею до 0,50 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту м. Липовець, із земель комунальної власності; рішення Липовецької міської ради від 18.06.2021 за №384 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства (01.03), за рахунок земель комунальної власності, на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту м. Липовець), кадастровий номер :03:000:3371.

Із змісту позову та доказів доданих до нього суд вважає, що такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, що відповідачем є орган місцевого самоврядування, оскільки стосується земельної ділянки. Позивач вважає, що вказані рішення приняті з порушенням процедури визначеної законодавством та призвели до порушення меж дороги, що пролягає біля його будинковолодіння (кадастровий номер його ділянки :01:005:0585, право власності на яку підтверджується витягом з Державгого земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку) та унеможливлює позивачу під`їзд до належної йому.земельної ділянки.

Отже, спір у такій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення органу місцевого самоврядування безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки, яка зарахована до складу земель комунальної власності міської ради. Такий спір має приватноправовий характер, оскільки є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку (об`єкт нерухомості) двох суб`єктів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що характер та зміст зазначених спірних правовідносин та суб`єктний склад їхніх учасників вказують на те, що розгляд цієї справи поширюється юрисдикція цивільних судів, отож позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд таких позовних вимог віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про скасування рішень органу місцевого самоврядування - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Роз`яснити, що розгляд таких вимог віднесено до юрисдикції Липовецького районного суду Вінницької області як місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО