Справа № 120/9683/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2022 р. Справа № 120/9683/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Чабан Я.С.

представника позивача: Слюсар О. В.

представника відповідача: Савелової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада- МК"

до: Управління держпраці у Вінницькій області

про: визнання незаконними та скасування постанови, припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада - МК" (далі -ТОВ "Тріада - МК", позивач) до Управління Держпраці у Вінницькій області (далі - управління, відповідач) із адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати незаконною та скасувати постанову №ВН 4418/484/АВ/ТД-ФС від 28.07.2021 р. про накладення штрафу;

- визнати незаконним та скасувати припис №ВН 4418/484/АВ/П від 21.07.2021 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до детального опису нібито виявлених порушень під час інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України №413.

Як зазначає позивач, вказані вище порушення, на думку інспекторів, виразилися у тому, що ТОВ "Тріада-МК" використовує найману працю 182 громадян без оформлення відповідно до вимог законодавства про працю трудових відносин.

За наслідком інспекційного відвідування 21.07.2021 р. винесено припис про усунення виявлених порушень та 28.07.2021 р. постанову, якою накладено штраф у розмірі 10 920 000 грн .

Зазначені припис №ВН 4418/484/АВ/П від 21.07.2021 року та постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ВН 4418/484/АВ/ТД-ФС від 28.07.2021 року позивач вважає протиправними та такими, що винесені в порушення вимог діючого законодавства, оскільки проведення та призначення позапланового інспекційного заходу здійснено з порушенням вимог ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", що тягне за собою визнання протиправними та скасування актів, прийнятих на підставі такого інспекційного заходу.

Зокрема, на думку позивача, відповідач порушив норми діючого законодавства, оскільки здійснення заходу державного контролю з питань виявлення неоформлених трудових відносин у відповідності до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21.08.2019 року №893 без погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу суперечить ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.6 цього Закону строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається. В свою чергу, в акті перевірки чітко зазначено, що ТОВ "Тріада-МК" віднесено до суб`єктів малого підприємництва, а тому термін проведення цього заходу не міг бути більше ніж 2 дні, натомість він тривав 14 днів, що, в свою чергу, є також грубим порушенням порядку проведення відповідного заходу.

Позивач також звертає увагу суду на те, що відповідач при проведенні інспекційного заходу, призначив для перевірки перелік питань, які не були предметом звернення фізичної особи, внаслідок чого вийшов за межі повноважень, які надаються у разі проведення такого заходу. Згідно з абз 10 ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Позивач вважає, що відповідач не повинен був вдаватися до перевірки інших осіб, які не звертались до відповідача з відповідними зверненнями щодо порушення їх прав.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у подібних правовідносинах викладена у постанові від 22 вересня 2021 року у справі №461/2567/18 та постанова від 20 лютого 2020 року, у справі №817/932/16, адміністративне провадження №К/9901/3729/18.

При цьому, позивач стверджує, що ніколи у будь - яких, трудових чи цивільно-правових відносинах з громадянином ОСОБА_1 за зверненням якого здійснено позаплановий захід не перебував.

Також позивач вказав й на те, що відповідачем у акті до списку осіб 182 чоловік, що нібито допущені до виконання робіт без укладення трудового договору, включені 7 осіб із якими позивач уклав трудові договори, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в акті зазначений ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 .

До загального списку осіб також включено ОСОБА_10 , що надає послуги перевезення згідно договору транспортного засобу для перевезення пасажирів.

Окремо зазначено й про те, що із відповідними особами підписані цивільні угоди, що також не прийнято відповідачем до уваги.

Відтак, на думку позивача, спірні припис і рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 03.09.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 04.10.2021 р.

Ухвалою суду від 3.09.21 р. адміністративний позов забезпечено.

Ухвалами від 04.10.2021 р. (протокольними) прийнято до розгляду заяву про зміну підстави позову та відкладено підготовче засідання на 03.11.2021 р.

Також 04.10.2021 р. судом винесено окрему ухвалу щодо не виконання ухвали про забезпечення позову від 03.09.21 р.

25.10.2021 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи, що постанова і припис є правомірними, оскільки інспектора здійснили виїзд за місцем вирощування продукції товариством та встановили, що 182 особи допущені до роботи без укладання трудового договору. Також зазначено, що договори надані товариством в підтвердження цивільних відносин не містять обсяг робіт у вигляді конкретних фізичних величин.

01.11.2021 р. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вкотре вказав на безпідставність самої перевірки та вихід за межі повноважень посадовими особами управління.

03.11.2021 р. , 09.11.2021 р. справа знята з розгляду та призначена на 09.11.2021 р., 25.11.2021 р.

Ухвалою від 25.11.2021 р. відкладено підготовче засідання на 13.12.2021 р. і продовжено його строк на 30 днів.

13.12.2021 р. протокольною ухвалою витребувано докази і оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22.12.2021 р.

22.12.2021 р. оголошено перерву в судовому засіданні (протокольна ухвала).

10.01.2022 р. закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 13.01.2022 р. Тако задоволено клопотання про виклик свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Ухвалою суду від 13.01.2022 р. змінено порядок дослідження доказів та проведено допит свідків, оголошено перерву до 25.01.2022 р.

25.01.2022 р. прийнято рішення про відкладення розгляду справи на 15.02.2022 р.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав зазначених в ньому. Також вказала про не прийняття до уваги відеозапису наданого відповідачем, оскільки такий не підписано електронним підписом, відтак, не може вважатись належним доказом в розумінні вимог КАС України.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на правомірність спірного рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі наказу Управління Держпраці у Вінницькій області №771-о від 07.07.2021 р. видано направлення №355/04-03 від 07.07.2021 р. на проведення інспекційного відвідування ТОВ"Тріада -МК" у період з 08.07.2021 р. по 21.07.2021 р.

Посадовими особами управління Держпраці у Вінницькій області здійснено у період з 08.07.2021 р. по 21.07.2021 р. інспекційне відвідування, за наслідком якого складено акт ВН 4418/484/АВ, у якому зафіксовано порушення: вимог частини 1 статті 21, частини 3 статті 24 КЗпП України; постанови Кабінету Міністрів України №413.

Зокрема в акті вказано, що 182 особи товариством допущено до роботи без укладення трудового договору, зокрема: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_13 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_4 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_7 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_6 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 .

27.07.2021 року за підписом представника ТОВ "Тріада-МК" було подано відповідні заперечення до акту та припису.

В подальшому, на підставі цього акту управлінням прийнято припис №ВН 4418/484/АВ/П від 21.07.2021 року про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу №ВН 4418/484/АВ/ТД-ФС від 28.07.2021 року .

Не погоджуючись із рішенням суб`єкта владних повноважень, вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування - на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон №877-V).

Статтею 1 Закону №877-V, встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч.5 вказаної вище статті Закону №877-V органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" .

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Крім того, у абзаці 5 частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Відповідна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 р. у справі № 809/799/17, від 09 липня 2020 р. у справі № 818/585/17.

Водночас, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету міністрів України №823 від 21 серпня 2019 року (надалі Порядок №823).

У відповідності до п.1 Порядку №823 він визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. N 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

У відповідності до п.2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань, зокрема, є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Пунктами 8 - 10 Порядку №823 визначено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування, надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Згідно пункту 16, 18, 19,20 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509).

Так, відповідно до пункту 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Із процитованих норм випливає, що у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), передбачено застосування штрафу.

Так, позивач вказує на те, що підставами для здійснення інспекційного відвідування є звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю чи звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

У зв`язку із чим суд вказує наступне.

В частини другій статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

У такому випадку не надається виявлених порушень з приводу оформлення трудових відносин з найманими працівниками, тривалості робочого часу, оплати праці щодо інших працівників, які не звертались до відповідача з відповідними зверненнями щодо порушення їх прав.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у подібних правовідносинах, що викладений у постановах від 22 вересня 2021 року у справі №461/2567/18 , від 31 січня 2019 року у справі № 809/799/17 та від 17 березня 2021 року у справі № 500/2878/18.

Судом встановлено, що згідно із реєстраційною карткою звернення, 06.07.2021 року о 11:30 на Урядову "Гарячу лінію" звернувся громадянин ОСОБА_1 , який повідомив, що працює на роботі по збору ягід у с. Снітків в ТОВ "Тріада - МК" та просить посприяти у офіційному оформленні трудових відносин в ТОВ "Тріада - МК".

07.07.2021 р. начальником управління Держпраці у Вінницькій області прийнято наказ №771-о, згідно з яким головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно- правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області Іконнікову О.П. за участю головних державних інспекторів відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ВетушинськогоГ.І., Дисюк С.В., Гречуха П.П.,Хащевого А.І. наказано провести позаплановий захід державного контролю у формі інспекційного відвідування в ТОВ "Тріада-МК" (юридична адреса: м. Вінниця, вул. Айвазовського, буд.28; адреса знаходження: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Снітків; ) з питань виявлення неоформлених трудових відносин на підставі переліку питань щодо здійснення заходу контролю, визначених пунктами 1,2,3 додатку 3 встановленої форми акту, затвердженого наказом Мінекономіки України від 27.10.2020р. №2161.

Суд акцентує увагу на тому, що при проведенні інспекційного заходу, відповідач призначив для перевірки перелік питань, які взагалі не були предметом звернення фізичної особи і цієї особи не стосувались, внаслідок чого вийшов за межі повноважень, які надаються у разі проведення такого заходу.

Суд вкотре вказує на те, що згідно ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

Отже, відповідач зобов`язаний був під час проведення позапланового заходу з`ясовувати лише ті питання про які йшлося у зверненні гр. ОСОБА_1 та перевірити чи порушені його права.

Проте, посадовими особами управління здійснена перевірка осіб, які не мають жодного відношення до звернення гр. ОСОБА_1 .

Відтак, суд доходить висновку, що посадові особи відповідача під час інспекційного відвідування вийшли за межі предмета інспекційного відвідування та здійснили перевірку дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин ТОВ "Тріада - МК" з іншими особами та з питань, які не були заявлені у зверненні ОСОБА_1 .

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №823/647/17 "порядок проведення заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), в тому числі щодо підстав його проведення, повинен відбуватись з дотриманням Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідач при фактичному здійсненні такої перевірки вийшов за межі своїх повноважень наданих йому Законом, оскільки стаття 6 Закону містить вичерпний перелік підстав для проведення позапланових перевірок контролюючими органами.

Крім того, згідно частини сьомої статті 4 Закону у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання".

Наведене також підтверджується постановою Верховного суду від 27.10.2020 у справі №804/3566/17.

Окрім того, суд вказує на те, що статтею 6 Закону № 877-V чітко визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Крім того, у абзаці 5 частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Як вбачається з вказаних вище норм, вони містять вказівку на те, що у випадку коли перевірка проводиться за зверненням особи, проведення такої перевірки повинно бути погоджене центральним органом виконавчої влади.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС у справі №809/799/17.

Суд вказує, на те, що інспекційне відвідування проводилось на підставі звернення фізичної особи, однак відповідне погодження відповідачем не отримувалось, про що зазначено в листі останнього від 24.09.2021 р.

Також суд вказує й на те, що у відповідності до висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року по справі №805/3137/17-а "враховуючи незаконність проведення позапланової перевірки, припис виданий на підставі такої ухвали також є незаконним та має бути скасований. Суди попередніх інстанцій не врахували, що правові підстави для проведення позапланової перевірки - відсутні, а тому хибно надали оцінку припису відповідача".

23 вересня 2021 року по справі № 1.380.2019.002761 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи по подібним відносинам було висловлено наступну правову позицію: "Колегія суддів звертає увагу на висловлену Верховним Судом у постанові від 19 серпня 2018 року у справі № 804/2956/17 позицію, відповідно до якої, даючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпраці за наслідками перевірки, окрім правомірності, власне вимог цього рішення (з огляду на правовий статус Держпраці та її територіальних органів), важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. У такому контексті слід зважити на те, на якій підставі призначено цю перевірку, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення позапланової перевірки, чи ознайомлений суб`єкт господарювання про проведення позапланової перевірки з її предметом".

Відтак, суд доходить висновку, що при фактичному здійсненні позапланового заходу відносно позивача контролюючий орган вийшов за межі повноважень наданих йому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", адже стаття 6 містить вичерпний перелік підстав для проведення позапланових перевірок контролюючими органами, зазначеними в частині четвертій статті 2 Закону, що в свою чергу є достатньою та самостійною підставою для скасування оскаржуваних актів Управління Держпраці у Вінницькій області, а саме: припису №ВН 4418/484/АВ/П від 21.07.2021 року та постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ВН 4418/484/АВ/ТД-ФС від 28.07.2021 року.

Разом з цим, окремого окреслення потребує й перелік осіб, який визначений в акті інспекційного відвідування, як такі, що допущені до роботи без укладання трудового договору.

Зокрема в акті вказано, що до роботи допущено: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_13 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_185 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_4 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_7 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_6 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_183 , ОСОБА_184 .

Суд акцентує увагу на тому, що в акті двічі вказано ОСОБА_48 , відповідно, кількість осіб в акті визначено не вірно.

Окрім того, в постанові про накладення штрафу від 28.07.2021 р. визначено, що допущено до роботи без оформлення документів наступних осіб: ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_11 , ОСОБА_38 , ОСОБА_40 , ОСОБА_42 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_13 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_74 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_79 , ОСОБА_81 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_105 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_4 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_150 , ОСОБА_7 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_184 , ФОП ОСОБА_10 .

У постанові двічі включено одну й ту саму особу ОСОБА_11 .

При цьому, у постанові відсутні особи, які включено до акту, зокрема: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_39 , ОСОБА_41 , ОСОБА_43 , ОСОБА_45 , ОСОБА_52 , ОСОБА_57 , ОСОБА_61 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_75 , ОСОБА_78 , ОСОБА_80 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_88 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_106 , ОСОБА_111 , ОСОБА_120 , ОСОБА_123 , ОСОБА_185 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_129 , ОСОБА_134 , ОСОБА_149 , ОСОБА_137 , ОСОБА_168 , ОСОБА_6 , ОСОБА_183 , ОСОБА_154 .

Отже, як видно акт інспекційного відвідування та оскаржувана постанова містять ряд розбіжностей в тому числі, стосовно кількості осіб, які допущені до роботи без оформлення трудових відносин.

Так, у акті наведено 182 особи, тоді як в постанові перелічено 115 осіб, в той час як штраф застосовано як до 182, виходячи із розрахунку десятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення. Виходячи з наведеного суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування штрафу до 67 осіб, про яких не йдеться у постанові.

Окремо оцінюючи доводи відповідача про протиправність допуску до роботи деяких осіб на підставі цивільних угод, суд вважає за необхідне вказати й на таке.

Так , в акті вказано, що допущено до роботи без укладання трудового договору за наявності цивільних угод: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_36 , ОСОБА_11 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 (вірне прізвище ОСОБА_49 ), ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_13 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_79 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 (вірне ОСОБА_87 ), ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_105 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_113 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , , ОСОБА_138 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_155 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 , ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 , ОСОБА_184 .

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

КЗпП України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 КЗпП України) .

Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Згідно із статтею 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи), держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII "Про охорону праці" (далі - Закон № 2694-XII) працівник - це особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом).

Статтею 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП України).

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Згідно із статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно частин першої та другої статті 928 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на викладене, такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Суд зазначає, що з аналізу чинного законодавства видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

обов`язок роботодавця надати робоче місце;

дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Так, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України.

Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, 09 червня 2021 року у справі № 420/2174/19.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є кінцевий результат, а не процес праці. Фізичні особи повинні були виконати роботи по збиранню урожаю. При цьому, угодами передбачено, що виконавець виконує роботи на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. На підтвердження виконання умов вказаних цивільно-правових договорів складено акти про виконання робіт, в яких зафіксовано фактично виконаний об`єм робіт та відповідну винагороду.

Передбачено договором і те, що погоджується як Замовник так і Виконавець з тим, що останній не буде і не підпадає під дію внутрішнього трудового розпорядку.

Крім того, саме на виконання договору цивільно- правового характеру, а саме про надання послуг, Сторонами на різних етапах виконання умов договору укладалась додаткова угода і по завершенню договору підписувався акт виконаних робіт.

Відтак, суд доходить висновку, що угоди, які укладені між товариством та фізичними особами є цивільними та не містять ознак трудових.

Також суд вказує й на те, що відповідачем у акті в переліку осіб, що нібито допущені до виконання робіт без укладення трудового договору, включені особи із якими укладено трудові договори, а саме:

- ОСОБА_2 , що прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів згідно наказу №13-К від 12.05.2021 року;

- ОСОБА_3 , що прийняти на посаду тракторист-машиніст згідно наказу №14-К від 14.05.2021 року;

- ОСОБА_4 , що прийнята на посаду обліковець з реєстрації бухгалтерських даних згідно наказу №1-К від 17.01.2020 року;

- ОСОБА_5 , що прийнятий на посаду тракториста-машиніста згідно наказу № 6-к від 12.04.2021 року;

- ОСОБА_6 , що прийнятий на посаду агронома згідно до наказу № 17-к від 14.06.2019 року;

- ОСОБА_188 (в акті зазначений ОСОБА_188 ), що прийнятий на посаду обліковця з реєстрації бухгалтерських даних згідно до наказу № 15-к від 06.09.2019 року;

- ОСОБА_9 прийнятий на посаду сторожа згідно до наказу № 32 від 14.09.2016 року.

До загального списку осіб також включено ОСОБА_10 , що надає послуги перевезення згідно договору транспортного засобу для перевезення пасажирів і багажу №01/07 від 01.07.2021 року власним автотранспортом.

Отже, як видно вищевказаних осіб безпідставно включено до переліку осіб, які допущені до роботи без укладання трудових договорів.

Окремо щодо наявності при зборі врожаю неповнолітніх, то тут суд вказує на те, що в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_18 , ОСОБА_132 , ОСОБА_138 , ОСОБА_97 , ОСОБА_142 , ОСОБА_11 , ОСОБА_79 , ОСОБА_94 , ОСОБА_105 , ОСОБА_110 , ОСОБА_113 в яких вказано, що неповнолітні ОСОБА_17 ОСОБА_190 , ОСОБА_137 , ОСОБА_139 , ОСОБА_141 , ОСОБА_37 , ОСОБА_78 , ОСОБА_93 , ОСОБА_104 , ОСОБА_106 , ОСОБА_110 , ОСОБА_112 , були присутні під час збору врожаю через відсутність можливості залишити дитину вдома. Також зазначено, що жодних послуг неповнолітні товариству не надавали, що також спростовує позицію управління стосовно допуску до роботи неповнолітніх без оформлення трудових угод.

Окрім того, судом опитано в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Так, ОСОБА_11 пояснила, що на поле її привезли автобусом для збирання малини для власних потреб, про що попередньо повідомлено. На кожному ящику з малиною приклеювався стікер з номер щоб вечером отримати всій ящик та забрати ягоду додому.

ОСОБА_13 повідомила, що з товариством укладено цивильно-правову угоду по збору малини. Кожен день визначалась норма збору та в подальшому проводились розрахунки по факту зібраної ягоди.

ОСОБА_12 є директором товариства, який повідомив, що періодично оголошується про збір ягоди (малини) населенням для власних потреб. Це відбувається у випадку, як у цей раз, з метою швидкого зібрання некондиційної ягоди, яка була під дощем та швидко псувалась. Така ягода не підлягає продажу, а тому її запропоновано збирати людям, про що повідомлялось у селі попередньо.

Відповідно, з людьми, які збирали ягоду для себе ходні угоди не складались.

ОСОБА_4 повідомила, що на товаристві працює офіційно та до її обов`язків входить організовувати процес збору ягоди. Визначає ділянки для збору та розташовує там людей. Оскільки напередодні йшов дощ, після чого малина почала швидко псуватись, ОСОБА_4 повідомила в селі людей про збір ягоди для себе.

З таким людьми жодні договора не укладаються. А щоб не було плутанини у ящиках, кожний нумерувався та в кінці збору віддавався людини, яка збирала в нього ягоду.

Отже свідки підтвердили, що на полі працювали й особи, з якими трудові договора не укладались, оскільки збір ягоди відбувався не для товариства, а для власних потреб людей. А відтак низка осіб включена до акту перервірки та до постанови про накладення штрафу як особи, що працювали без укладання трудової угоди за відсутності на те правових підстав.

Окремо оцінюючи доводи позивача стосовно строків проведення саме інспекційного відвідування , то суд вказує наступне.

Пунктом 9 Порядку №823 визначено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.

Як встановлено, період інспекційного відвідування становив з 08.07.2021 р. по 21.07.2021 р., з яких 10,11, 17, 18 липня не є робочими днями, відповідно, термін відвідування не перевищив 10 робочих днів.

А отже, ці доводи позивача не приймаються до уваги.

Також не беруться й до уваги, доводи позивача щодо неприйняття в якості доказу відеозапису інспекційного відвідування, виходячи з наступного.

Згідно вимог статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Огляд в судовому засіданні CD-диска з відеозаписом показав, що даний електронний доказ містить інформацію про події інспекційного відвідування позивача , що не заперечується й самим позивачем. Відтак, надане відео може вважатися належним та достатнім доказом фіксування відповідних подій, оскільки містить необхідні реквізити електронного доказу, як то фіксації дати зйомки, місця події, тощо.

Відтак, суд доходить висновку, що наданий відеозапис на портативному пристрої є належним і допустимим доказом у справі, оцінюючи який суд зазначає, що низка осіб, що були опитані перевіряючими вказали на те, що збирають ягоду для власних потреб, що не вимагало укладання трудового договору. Відтак, зазначення таких осіб у акті перевірки та в постанові про застосування штрафних санкцій є безпідставним.

В контексті наведеного, суд при оцінці оскаржуваного рішення керується також нормами частини другої статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

На думку суду, відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень діяв без врахування розтлумачених критеріїв, адже рішення прийнято за відсутності на те правових підстав, оскільки наявність зафіксованого у акті порушення не знайшло свого підтвердження та не встановлено в ході розгляду справи. Відтак, оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Відповідно, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню судові витрати понесені позивачем у даній справі підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління держпраці у Вінницькій області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 28.07.2021 р. № ВН 4418/484/АВ/ТД-ФС

Визнати протиправним та скасувати припис Управління держпраці у Вінницькій області про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 21.07.2021 р. №ВН 4418/484/АВ-П.

Стягнути на користь ТОВ "Тріада -МК" судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління держпраці у Вінницькій області .

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріада- МК" (вул. Айвазовського, 28, м. Вінниця, ).

Відповідач:Управління Держпраці у Вінницькій області (вул.Магістратська, 37,м. Віннця, ).

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна