Справа № 380/23824/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 року

справа №380/23824/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 №1-1325 на суму 8096,01грн.;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 10570,70 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 7847,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 383,59 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 10153,35 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року №1-1325 на суму 8412,92 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 8083,89 грн.

Ухвалою від 28.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 зазначив, що нерухоме майно (свинарники та офіс-вагова), яке є у його власності, і щодо якого ГУ ДПС у Львівській області встановило йому грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, використовується ним як засновником товариства, що є сільськогосподарським товаровиробником. Відповідно ж до законодавства таке майно не оподатковується. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з 01.01.2020 розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до додатку до Рішення 7 сесії 7 скликання Радехівської міської ради Львівської області №4 від 26.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на 2020 рік», за 1 кв.м для юридичних та фізичних осіб за кодом 1271.1 «Будівлі тваринництва» не встановлені, тобто становлять 0%.

21.02.2022 суд отримав відзив ГУ ДПС у Львівській області, в якому зазначено, що відповідач заперечує вимоги позову з тих підстав, що ОСОБА_1 не є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки нерухоме майно, зареєстроване за ним як фізичною особою, відтак це майно підлягає оподаткуванню.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд становив таке.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить виробничо-господарська будівля вагова-офіс та свинарники, які знаходяться за адресою: Львівська область, Радехівський район, село Забава.

ОСОБА_1 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсем», одним із видів діяльності якого є розведення свиней.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсем» у своїй діяльності використовує належні ОСОБА_1 на праві приватної власності виробничо-господарську будівлю вагову-офіс та свинарники, які знаходяться за адресою: Львівська область, Радехівський район, село Забава.

Відповідач, відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, визначив ОСОБА_1 податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Позивач не погодився із зазначеними рішеннями відповідача, вважаючи їх протиправними, та звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Оцінюючи правомірність нарахування ГУ ДПС у Львівській області ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, суд виходить з такого.

У Податковому кодексі України (далі-ПК України) поняття «сільськогосподарський товаровиробник» визначено у пп.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України, відповідно до якого сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Отже, це визначення застосовується для цілей глави 1 «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України і не застосовується у спірних правовідносинах щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, урегульованих розділом ХІІ «Податок на майно».

Відповідно до статті 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Визначення «сільськогосподарський товаровиробник» міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років», якою передбачено, що сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавством з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГК України підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця.

Згідно із ч. 1 ст. 47 ГК України держава гарантує усім підприємцям, незалежно від обраних ними організаційних форм підприємницької діяльності, рівні права та рівні можливості для залучення і використання матеріально-технічних, фінансових, трудових, інформаційних, природних та інших ресурсів.

Для здійснення економічної діяльності у галузі сільського господарства, ОСОБА_1 міг або зареєструватися фізичною особою-підприємцем, або здійснювати таку діяльність через створення відповідної юридичної особи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень здійснював підприємницьку діяльність через створену ним, як єдиним засновником, юридичну особу, а саме: ТОВ «Корсем». Відповідно до інформації із ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «Корсем» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що відносяться до діяльності сільськогосподарських товаровиробників.

Зі статуту Товариства також видно, що предметом діяльності заснованого ОСОБА_1 ТОВ «Корсем» є розведення свиней.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що використання, належних ОСОБА_1 , як засновнику ТОВ «Корсем», на праві власності свинарників та офісу-вагової ОСОБА_1 відповідає необхідній ознаці сільськогосподарського товаровиробника, що передбачає застосування до його будівель та споруд, що призначені для використання в сільськогосподарській діяльності, податкової пільги у вигляді неоподаткування таких об`єктів.

Відповідно до пункту «ж» підпункту 266.2.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року №507, віднесені до підрозділу «Будівлі нежитлові» «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (клас 1271) включають в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

При ухваленні цього рішення суд також звертає увагу на таке.

З аналізу положень ПК України, якими врегульовані питання справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, видно, що поняття «платник податку» не є тотожним поняттю «об`єкт оподаткування». При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт нерухомості, а не суб`єкт, як власник такої нерухомості. Тобто при визначенні бази оподаткування визначальними ознаками в даному випадку є саме ознаки нерухомості, а не ознаки її власника. Буквальний зміст цього пункту свідчить на користь того, що звільняється від оподаткування саме об`єкт, і саме такий, який має відповідне цільове призначення. Тобто, звільняється від оподаткування об`єкт нежитлової нерухомості, який призначений для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності, а не який безпосередньо використовується у сільськогосподарській діяльності. Додатковою обов`язковою умовою для звільнення від оподаткування є належність такого об`єкта сільськогосподарському товаровиробнику.

Законодавець не встановив обов`язку сільськогосподарського товаровиробника безпосередньо використовувати будівлі/споруди у сільськогосподарській діяльності, а умовою звільнення таких об`єктів від оподаткування визначив цільове призначення їх використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року по справі №0340/1905/18.

Так, належне ОСОБА_1 нерухоме майно відноситься до будівель, споруд сільськогосподарського товаровиробника, бо є свинарниками та офісом-ваговою (призначене для зважування продукції), відтак призначене та використовується безпосередньо у сільськогосподарській діяльності господарюючого суб`єкта, засновником якого є позивач.

Крім того, ГУ ДПС у Львівській області не надано доказів, що ОСОБА_1 , використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської, діяльності.

Суд також бере до уваги покликання позивача на те, що з 01.01.2020 розмір ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до додатку до Рішення 7 сесії 7 скликання Радехівської міської ради Львівської області №4 від 26.06.2019 «Про встановлення ставок та пільг із сплати місцевих податків і зборів на 2020 рік», за 1 кв.м для юридичних та фізичних осіб за кодом 1271.1 «Будівлі тваринництва» не встановлені, тобто становлять 0%. Тому, зазначену обставину відповідач також повинен був оцінити, приймаючи оскаржувані рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що свинарники та офіс-вагова, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними відтак підлягають скасуванню.

Щодо судових витрат.

Представник позивача звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Також, у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 суд зробив висновок, що якщо договором з адвокатом передбачено фіксовану вартість правової допомоги, то детальний опис робіт не є обов`язковим, оскільки в такому разі розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг і часу, витраченого адвокатом, а отже є визначеним.

Як видно з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Вікторії Бойко» укладено договір про надання правової допомоги №25/21 від 25.11.2021.

Також відповідно до додаткового договору №1 від 25.11.2021 сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги в суді першої інстанції складає 6700,00грн. При цьому, частина гонорару на суму 3200,00грн. сплачується клієнтом в день підписання договору, а інша частина - 3500,00грн., не пізніше, ніж через 5 днів з дня постановлення рішення. Відповідно до квитанції №ПН 269 від 26.11.2021 ОСОБА_1 сплатив Адвокатському бюро «Вікторії Бойко» 3200,00грн.

Відповідно до акту про надану правову допомогу від 28.01.2021 позивачу надано послуги: ознайомлення з документами щодо стягнення з ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання та підготовка і подання до Львівського окружного адміністративного суду позовної заяви.

Від відповідача надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідач вважає зазначені витрати неспівмірними з наданими послугами, непідтвердженими, а також зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати всі понесені стороною витрати на правничу допомогу.

Водночас, з огляду на предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 6700,00грн. є розумною та співмірною зі складністю справи, значенням справи для позивача та наданими послугами.

Судові витрати у формі судового збору, відповідно до ст. 139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Львівській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 №1-1325 на суму 8096,01грн.;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 10570,70 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 7847,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 383,59 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 10153,35 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року №1-1325 на суму 8412,92 грн;

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 10.06.2021 року № 1-1325 на суму 8083,89 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 908 (дев`ятсот вісім)грн.60коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогуна на суму 6700 (шість тисяч сімсот)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.