Справа № 640/20434/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Київ № 640/20434/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірій Р.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві,

третя особа Департамент інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

прийняв до уваги наступне:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції у місті Києві від 03 червня 2021 року №127-аз/125/31/11/01-2021 на №28-05/21 від 28.05.2021 про відмову у наданні представнику ОСОБА_1 адвокату Храпійчуку Віктору Олександровичу відеозапису ДТП, яке сталось приблизно о 07 год. 50 хв. 01.09.2020 р. на перехресті вул. Кирилівської та вул. Білицької в м. Києві, учасниками якого був ОСОБА_1 під час керування автомобілем MITSUBISHI PAD.IERO WAGON р.н. НОМЕР_1 та водій ОСОБА_2 під час керування автомобілем VOLKSWAGEN CADDY р.н. НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві надати ОСОБА_1 або його представнику адвокату Храпійчуку Віктору Олександровичу (тел.: НОМЕР_3 ) відеозапис ДТП, яке сталось приблизно о 07 год. 50 хв. 01.09.2020 р. на перехресті вул. Кирилівської та вул. Білицької в м.Києві, учасниками якого був ОСОБА_1 під час керування автомобілем MITSUBISHI PADJERO WAGON р.н. НОМЕР_1 та водій ОСОБА_2 під час керування автомобілем VOLKSWAGEN CADDY р.н. НОМЕР_4 .

Ухвалою суду від 28.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін та проведенням судового засідання.

Також ухвалою було залучено у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент інформаційно-комунікаційних технологій Виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація).

Позовні вимоги мотивовано тим, що представником Позивача було направлено адвокатський запит щодо надання відеозапису ДТП з камер відеоспостереження на перехресті вул. Кирилівської та вул. Білицької в м. Києві, однак Головним управлінням було надано відповідь про відсутність у доступі до інформації щодо здійснення відео фіксації вуличної мережі м. Києва. Позивач зазначає, що приймаючи спірне рішення про відмову у наданні представнику позивача відеозапису ДТП, відповідачем порушено норму пункту 8.1 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, копія відеозапису в розумінні положень пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України є індивідуальним актом, ненадання такого відеозапису порушує права та інтереси, а також робить неможливим захист порушених прав позивача при розгляді адміністративних матеріалів в Подільському районному суді м. Києва.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог та зазначив, що не є володільцем мережі камер на вулично-шляховій мережі міста Києва, а містить лише доступ до системи відеоспостереження, розміщеному у міському дата-центрі. Крім того, надання запитуваної позивачем інформації не відноситься до повноважень Головного управління Національної поліції у м. Києві. Відповідач зазначає, що у відповідності до вимог Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва Головне управління має право лише отримувати доступ до даних в Системі в порядку, визначеному цим Положенням, та відповідно до законодавства, яке визначає повноваження користувача інформації в Системі на отримання відповідних даних в Системі (Кримінального процесуального кодексу України, Кодексу цивільного захисту України, законів України "Про Службу безпеки України", "Про Національну поліцію України", "Про Національну гвардію України", "Про оперативно-розшукову діяльність" та інших) що в свою чергу свідчить про відсутність повноважень останнього розпоряджатися такою інформацією.

18.08.2021 Департаментом інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) подано пояснення, в яких зазначено, що надання копій відеоматеріалів із Системи перебуває, зокрема у сфері компетенції користувачів інформації в Системі з особливим статусом - Головного управління національної поліції у м. Києві, як володільця інформації в Системі, посадові (службові) особи якого отримали доступ до інформації в Системі згідно з Положенням та використовують дані з Системи відповідно до законодавства, яке регулює повноваження користувача інформації в Системі з особливим статусом, посадових, службових або трудових обов`язків для виконання яких надається доступ до інформації в Системі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві з адвокатським запитом щодо надання копій відеозаписів з камер відеоспостереження, які встановлені в районі перехрестя вул. Кирилівської та вул. Білицької у м. Києві, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася орієнтовно о 07 год. 50хв. 01 вересня 2020 року.

Головним управлінням Національної поліції у м. Києві листом від 03.06.2021 №127-аз/125/31/11/01-2021 на запит №28-05/21 від 28.05.2021 повідомлено відповідача, що ГУНП у м. Києві відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» не є володільцем мережі камер на вулично-шляховій мережі міста Києва, а містить лише доступ до системи відеоспостереження, розміщеному у міському дата-центрі. Та зазначено, що надання запитуваної позивачем інформації не відноситься до повноважень Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Позивач вважаючи дії Головного управління щодо відмови у наданні представнику адвокату Храпійчуку В.О. відеозапису ДТП, яке сталось приблизно о 07 год. 50хв. 01.09.2020 на перехресті вул. Кирилівської та вул. Білицької у м. Києві, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з статтею 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша стаття 1 Закону № 2939-VI ).

З огляду на пункт 1 частини першої статті 13 Закону «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідач, реалізуючи свої повноваження, наділений правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI.

З матеріалів справи судами встановлено, що позивач вважає протиправними дії відповідача, які виявилися у ненаданні належної відповіді на здійснений адвокатом Храпійчуком В.О. адвокатського запиту та відмові у задоволенні такого запиту. При цьому, решта позовних вимог є похідними.

Юрисдикцію у спорах щодо адвокатських запитів слід визначати з урахуванням того, кому такий запит адресований. Якщо отримувачем адвокатського запиту є особа приватного права, то правовідносини адвоката з такою особою є суто приватноправовими та регулюються частиною першою статті 19 Конституції України, Цивільним кодексом України і Законом України "Про інформацію". Якщо адвокатський запит поданий до суб`єкта владних повноважень, то з останнім в адвоката виникають публічно-правові відносини, які регулюються частиною другою статті 19 Конституції України та Законом N 2939-VI.

Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

За визначенням частини першої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Частиною другою вказаної статті Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Таким чином, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює обов`язок для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, надати повну відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У свою чергу, з метою захисту професійних прав адвокатів чинним законодавством передбачений механізм притягнення посадових осіб до відповідальності за ненадання відповіді на адвокатський запит чи надання неповної відповіді.

Таким чином, правильним способом захисту порушених прав саме адвоката є вищевикладений порядок притягнення до відповідальності, який встановлено спеціальним законом.

З огляду на встановлені судом обставини справи, адвокатом Храпійчуком В.О. до Головного управління Національної поліції у місті Києві були спрямовані саме адвокатські запити у відповідності та порядку ст. ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Спрямування таких запитів, є реалізацією адвокатом свого права визначеного цим Законом.

При чому, Суд зазначає, що самі по собі адвокатські запити, сформовані та спрямовані на реалізацію прав адвоката в порядку ст. ст. 20, 24 Закону № 5076-УІ, жодних посилань на порядок формування та підстав визначених відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», такі адвокатські запити не містили. Так, само надана відповідачем відповідь на адвокатський запит адвоката Храпійчука В.О. від 03 червня 2021 року №127-аз/125/31/11/01-2021 , була здійснена саме як на адвокатський запит відповідно до Закону № 5076-VІ. Тобто, в якому порядку та відповідно до якого законодавства був сформований запит, відповідно до такого порядку та законодавства була сформована відповідь.

Суд зазначає, що законом установлено інший порядок притягнення до відповідальності посадових осіб за ненадання відповіді на адвокатський запит чи надання неповної відповіді, та суб`єктом звернення повинна бути особа права якої були порушені. В даному випадку позовні вимоги позивача стосуються захисту прав іншої особи.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі N 640/16398/19.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись вимогами ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арсірій Р.О.