Справа № 460/13122/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2022 року м. Рівне №460/13122/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), за змістом якого просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 09.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що правові підстави для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за списком №2 відсутні, оскільки згідно доданими до заяви про призначення пенсії документами та даними персоніфікованого обліку пільговий стаж позивача становить 6 років 9 місяців11 днів, відповідно право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 позивач набуде в 57 років.

Ухвалою суду від 21.02.2022 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про закриття провадження у справі відмовлено.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4).

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.08.2020 №16, прийнятого за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтверджено ОСОБА_1 період пільгової роботи за Списком №2 з 08.06.1987 по 30.06.1992, з 01.08.1992 по 21.08.1992, з 23.08.2001 по 17.04.2003 з урахуванням поданих копій первинних документів, результатів атестації робочих місць та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, що у сукупності складає 6 років 9 місяців 11 днів. При цьому, період з 22.08.1992 по 22.08.2001 органом Пенсійного фонду не зараховано до пільгового стажу, адже відсутні документи про результати атестації робочих місць по посаді майстра, виконавця робіт, з 18.04.2003 по 26.09.2006 в зв`язку з відсутністю документів про результати атестації робочих місць на посаді виконавця робіт дільниці №23 та з 27.09.2005 по 12.07.2006 - у зв`язку з відсутністю посади старшого виконавця робіт у Списку виробництв, робіт, професій, посад і показника, зайнятість в яких дає право на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

09.09.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Листом від 25.09.2020 №1700-0702-8/29194 відповідач повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку як потерпілій від Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, яка відпрацювала на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за відсутності документів, які підтверджують роботу в шкідливих і важких умовах праці не менше 10 років. При цьому, зазначив, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з врахуванням наявного пільгового стажу за Списком №2 (6 років 9 місяців 11 днів) позивач матиме після досягнення 57 років, а на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як потерпіла від Чорнобильської катастрофи 4 категорії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - після досягнення віку 55 років.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами, а тому в силу вимог статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не потребують доказування.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії та незарахуванні страхового стажу за періоди роботи за Списком №2 у період з 22.08.1992 по 22.08.2001 та з 18.04.2003 по 26.09.2006 для обчислення пенсії на пільгових умовах, позивач звернулася до суду з позовом.

Рішенням суду від 23.04.2021 у справі №460/8556/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про скасування рішення комісії та зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії при Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.08.2020 №16 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періоду пільгової роботи за Списком №2 з 22 серпня 1992 року по 22 серпня 2001 року, з 18 квітня 2003 року по 26 вересня 2005 року та з 27 вересня 2005 року по 12 липня 2006 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40грн.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 05.11.2021.

15.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України зі скаргою, у якій просила зобов`язати головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах від 09.09.2020 як таку, що відповідає призначенню пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а не відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.5).

Листом від 22.07.2021 №21992-20500/П-03/8-2800/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило про те, що за наданими документами пільговий стаж роботи заявниці за Списком №2 складає 6 років 9 місяців 11 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за заявами від 09.09.2020 та від 18.05.2021 (а.с.6).

Вважаючи протиправною відмову Пенсійного фонду в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

За приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону №1788-XII, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2, 3 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств.

Таким чином, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Згідно із записами у трудовій книжці від 06.08.1986 серії НОМЕР_1 (а.а.с.11-17), у період з 04.08.1986 по 01.08.2007 ОСОБА_1 працювала в Управлінні механізації Управління будівництва Рівненської атомної електростанції (правонаступником якого в означені періоди були Управління механізації орендного підприємства Управління будівництва Рівненської атомної електростанції; Управління механізації Відкритого акціонерного товариства "Кузнецовськатомбуд"; Управління механізації Закритого акціонерного товариства Управління будівництва Рівненської атомної електростанції) на різних посадах, а саме: з 04.08.1986 на посаді оператора денної служби 4 розряду; з 11.11.1986 - інженера продовольчого відділу; з 08.06.1987 - майстра; з 28.03.2001 - виконроба; з 02.02.2004 - виконавця робіт; з 27.09.2005 - старшого виконавця робіт; з 12.07.2006 по 01.08.2007 - виконавця робіт.

При цьому, відповідачем зараховано періоди роботи позивача, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 з 08.06.1987 по 30.06.1992, з 01.08.1992 по 21.08.1992, з 23.08.2001 по 17.04.2003 з рахуванням поданих копій первинних документів, результатів атестації робочих місць та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, що у сукупності складає 6 років 9 місяців 11 днів.

Рішенням суду від 23.04.2021 у справі №460/8556/20 встановлено, що трудова книжка позивача є основним та достатнім документом, що підтверджує період роботи позивача у період з 08.06.1987 по 27.03.2001 на посаді "майстер", у періоди з 28.03.2001 по 22.08.2001 та з 18.04.2003 по 01.02.2004 - "виконроб", з 02.02.2004 по 26.09.2005 - "виконавець робіт", з 27.09.2005 по 11.07.2006 - "старший виконавець робіт", з 12.07.2006 по 26.09.2006 - "виконавець робіт".

Згідно із ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на 09.09.2020 страховий стаж ОСОБА_1 становив 27 років 6 місяців 29 днів, що підтверджується відповідним розрахунком стажу (форма РС-право) (а.а.с.29-30).

Таким чином, страховий стаж позивача становить понад 27 років, з них понад 17 років - на посадах, що відносяться до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (09.09.2020) вона досягла віку 54 роки 2 місяці 21 день та мала понад 27 років страхового стажу, з них понад 17 років - на посадах, що належать до Списку №2.

Отже, враховуючи встановлені обставини та положення пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, суд дійшов висновку, що станом на 09.09.2020 позивач мала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за спливом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, то, враховуючи положення ст.45 Закону №1058-IV, пенсія позивачу повинна бути призначена з дня звернення.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

У сукупності викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 вересня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 908,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, буд.7, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 21084076).

Повне рішення складено 22 лютого 2022 року.

Суддя О.М. Дудар