Справа № 640/9370/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ № 640/9370/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2018 року та виплачувати у подальшому пенсію починаючи з 15.09.2017 на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2017 №752/21154/17, за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком та виплачувати у порядку визначену діючим законодавством України з дати звернення з заявою з 15.09.2017 р.

Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві постанову суду виконало частково, призначено пенсію ОСОБА_1 , грошові кошти нараховано на рахунок, але виплата пенсії не здійснювалась.

В подальшому, позивач неодноразово, особисто (засобами поштового зв`язку) та через представника, звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (правонаступник Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві), із заявами про виплату пенсій через поштове відділення, на банківський рахунок, проте відповідач листом від 20.01.2020 року №2600-0404-8/1906 повідомив позивача, що для поновлення виплати пенсії необхідно пенсіонеру самостійно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян №1 із заявою та документом, що посвідчує особу, а також необхідно надати заяву на виплату пенсії у банківській установі, оскільки ОСОБА_1 проживає на території Держави Ізраїль та зазначено, що попередня заява була повернута в зв`язку з припиненням виплати пенсії.

Не погоджуючись з позицією Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві позивач звернувся до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також додаткові докази (документи) які стосуються розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отримання відповідачем та позивачем копії ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та подав до суду відзив на позовну заяву вих. №2600-0803-8/96598 від 15.07.2020 року, в якому заперечував проти задоволення позову з підстав викладених в ньому та зазначив, що, відсутні підстави для поновлення виплати пенсії позивачу, так як не дотримано вимоги порядку звернення за поновленням пенсії, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також зазначив що відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача у населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Також, відповідач зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, так, як позивач просить виплатити пенсійні виплати на банківський рахунок за період з 15.09.2017 року, чим суттєво порушив строки позовної давності.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України (далі у тексті - КАС України) судовий розгляд у суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.11.2017 №752/21154/17, за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком та виплачувати у порядку визначену діючим законодавством України з дати звернення з заявою з 15.09.2017 р

05.12.1991 позивач виїхав до Ізраїлю, у зв`язку з чим був знятий з реєстрації та виписаний.

Позивач вказує на те, що починаючи з 29.11.2017 і станом на момент звернення до суду з даним позовом, призначеної пенсії не отримує, постанову суду було виконано частково, зокрема призначено пенсію, грошові кошти нараховано на рахунок, проте випата пенсії не здійснювалась.

05.09.2018 судом на виконання рішення суду від 29.11.2017 №752/21154/17 було видано виконавчий лист. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.11.2018 року замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, а саме замінено Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

14.01.2019 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про виплату пенсії через Відділення поштового зв`язку «м. Київ 28» ПАТ «Укрпошта», проте листами від 05.03.2019 та 15.04.2019 відповідач відмовив з підстав, що ОСОБА_1 проживає на території Ізраїль та потрібно відкрити рахунок в банківській установі для виплати належних сум пенсії.

04.07.2019 ОСОБА_1 шляхом направлення засобами поштового зв`язку, звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві і заявою про виплату пенсії або грошової допомоги на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк». 29.07.2019 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило представника позивача про те, що для перерахування пенсії на рахунок в установі банку уповноважений банк має право самостійно передати заяву ОСОБА_1 до відповідних органів ПФУ або позивач повинен подати заяву особисто до відділу обслуговування громадян №1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимогою державного виконавця від 10.09.2019 року №57846987/4 було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність відкрити рахунок у банківській установі для виплати належних сум пенсій та повідомити відділ у 10 денний строк з дня отримання даної вимоги та надати документи, що підтверджують про відкриття рахунку у банківській установі та направлення відомостей про відкриття рахунку до ГУ ПФУ в м. Києві.

14.06.2019 представником позивача подано відповідь на вимогу державного виконавця до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного ТУЮ у м. Києві про виконання вимоги з копією заяви про виплату пенсії та копією банківської картки.

01.10.2019 ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» через уповноваженого представника звернулось до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про виплату пенсії або грошової допомоги ОСОБА_1 на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк».

Адвокатом позивача 04.10.2019 направлено адвокатський запит до ГУ ПФУ в м. Києві щодо виконання постанови районного суду м. Києва від 29.11.2017 №752/21154/17 та у разі невиконання надати вичерпні підстави. 15.10.2019 відповідач повідомив, що заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує вік, та документа, визначеного законодавством для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку. Також відповідач повідомив позивача про те, що особовий рахунок ОСОБА_1 закрито «до з`ясування».

Листом від 03.12.2019 відповідач повернув заяву ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» у зв`язку з тим, що станом на 28.11.2019 виплату пенсії призупинено.

ГУ ПФУ в м. Києві листом від 20.01.2020 року №2600-0404-8/1906 повідомило ОСОБА_1 що заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача у населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Нараховані кошти за період 15.07.2017 -31.08.2018 були забезпечені на виплату через поштове відділення 03028 та згідно відривних талонів поштового відділення не були тримані. З 01.10.2018 виплата пенсії припинена, для поновлення виплати необхідно особисто звернутися до відділу обслуговування громадян №1 за адресою: АДРЕСА_1 із заявою та документом що посвідчує особу, а також надати заяву на виплату пенсії у банківській установі.

23.01.2020 та 01.03.2020 позивач особисто, засобами поштового зв`язку звертався із заявами до ГУ ПФУ в м. Києві про поновлення виплати пенсії з додатками копія паспорта, ІПН ОСОБА_1 та заявою ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» про виплату пенсії або грошової допомоги.

Представником позивача 04.03.2020 направлено адвокатський запит до ГУ ПФУ в м. Києві з проханням надати інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії. Відповідач 13.03.2020 на адвокатський запит повідомив, що заява про поновлення пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Особа, яка звертається за пенсією повинна пред`явити паспорт або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання та вік, а у разі подання заяв від імені інших осіб - додатково надає документи, що підтверджують її повноваження. Зазначає, що представництво за довіреністю, яке ґрунтується на договорі, не є представництвом за законом.

Не погодившись із такою позицією ГУ ПФУ в м. Києві позивач звернувся до суду із вказаним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, суд зазначає, що пенсії за віком відповідають ознакам такої категорії як власність, а тому не залежать від місця проживання особи пенсіонера, а її протиправне позбавлення буде порушенням гарантій, передбачених частиною четвертою статті 41 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Порядок нарахування та виплати пенсії регламентовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення тощо) пенсії мають громадяни України та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Статтею 45 Закону № 1058-IV визначаються строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії. При цьому, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня; пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права; пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Суд зазначає, що пенсія за віком, за вислугу років та інші форми соціального захисту зумовлені певними особливостями, а саме, призначаються у зв`язку з попередньою трудовою діяльністю (працею) особи, ґрунтуються на примусовому вилучені (крім податків із заробітної плати) з боку держави частини коштів для гарантування функціонування системи пенсійного забезпечення, передбачають безумовний та безстроковий обов`язок держави забезпечувати утримання особи у старості, враховуючи, в тому числі, фінансові можливості такої держави, а також право встановлювати особливі умови для отримання таких форм соціального захисту, які, за будь-яких умов не повинні суперечити самій суті відповідного права, бути справедливими та недискримінаційними.

При цьому, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2005 року № 21-1, затвердженого на виконання наведеного вище Закону (надалі також - Порядок).

Відповідно до пункту 2.22 наведеного Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Відповідно до пункту 2.25 Порядку до заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Згідно із пунктом 4.1 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до пункту 4.2 наведеного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно із пунктом 1.5 вказаного Порядку, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

В постановах від 17.07.2018 (справа № 211/1789/17 (2-а/211/116/17)) та від 31.01.2019 (справа № 520/9721/16-а) Верховний Суд зазначив, що цією нормою передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Тому доводи відповідача про необхідність особистого звернення пенсіонера до пенсійного органу за поновленням пенсії в контексті даних правовідносин є безпідставними.

Разом з цим, за змістом пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (пункт 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймається паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що під час звернення до відповідача з заявою про поновлення пенсії позивачем було надано всі документи, необхідні для призначення/перерахунку пенсії.

Щодо виплати пенсії на відкритий рахунок в банківській установі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 (далі - Порядок №1596), одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно пункту 10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду.

Як зазначає позивач та не заперечувалось відповідачем, оригінал заяви про поновлення виплати пенсії на його особистий банківський рахунок був направлений до відповідача, що, зокрема, підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою квитанцією.

Однак, не здійснивши нарахування позивачу пенсії на визначений ним банківський рахунок, відповідач вважав, що позивачем не була дотримана вимога особистого звернення про виплату пенсії.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Так, відповідач не заперечував проти того, що особиста заява позивача про поновлення виплати пенсії, направлена позивачем 23.01.2020 р. Та 01.03.2020 р. відповідає формі, яка встановлена додатком 1 Порядку №1596.

Таким чином, під "особистим зверненням пенсіонера", про що йде мова у п. 10 Порядку №1596, слід розуміти перш за все особисте підписання пенсіонером заяви про виплату пенсії, а не виключно фізичне подання заяви самим пенсіонером відповідачу.

Доводи відповідача про те, що особисто підписана заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто не просто звужує конституційне право на звернення за допомогою через уповноваженого представника відповідно до Закону України "Про звернення громадян", а й значною мірою унеможливлює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на поновлення пенсії.

Тим більше, дані норми Порядку №1596 звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що має вищу юридичну силу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.07.2015 року у справі К/800/19411/1412, в якій зазначено, що "Також є безпідставним посилання УПФ на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, оскільки Закон має вищу юридичну силу і ним не встановлено обов`язку подання заяви для виплати пенсії особисто".

Крім того, відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 року у справі №К/800/6581/1613 визначено, що пенсія повинна бути виплачена на банківський рахунок, який було вказано пенсіонером, зокрема: "...виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера".

Також ухвалами Вищого адміністративного суду України від 12.01.2017 року у справі №К/800/1174/17, від 17.01.2017 року у справі №К/800/1848/17 та від 03.08.2017 року у справі №К/800/26494/17 наведено правовий висновок про те, що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на підтвердження недостовірності даних у поданій позивачем заяві, суд приходить до висновку, що позивачем була дотримана вимога щодо особистої подачі шляхом надсилання засобами поштового зв`язку заяви про виплату пенсії на банківський рахунок.

Крім того, абзацом 6 статті 5 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства

Отже, чинним законодавством передбачено, що письмові заяви громадян можуть бути передані до відповідного органу через уповноважену ним особу чи поштовим зв`язком.

Більш того, статтею 18 цього ж Закону прямо передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою, має право користуватися послугами адвоката, оформивши це повноваження у встановленому законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

З огляду на зазначене, суд дійшов до переконання про протиправність бездіяльності відповідача щодо нездійснення позивачу нарахування та виплати пенсії на визначений ним банківський рахунок з 19 вересня 2017 року згідно поданої позивачем заяви про поновлення виплати пенсії на банківський рахунок з наданими банківськими реквізитами.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач мав би повідомити позивача про зупинення виплати пенсії одразу після такої зупинки 01.10.2018. До позову додано численні відповіді ГУПФУ в м. Києві на адвокатські запити та заяви, а про те, що виплату було взагалі зупинено відповідач офіційно повідомив, представника позивача, лише в листі від 20.01.2020 року.

Позивач 27 квітня 2020 року звернувся до суду із позовом.

Відтак, саме з моменту отримання листа ГУПФУ в м. Києві від 20 січня 2020 року №2600-0404-8/1906 слід обраховувати початок перебігу строку звернення до суду з позовом.

Тому, за вказаних обставин, шестимісячний строк звернення до суду не вважається пропущеним.

Крім цього слід зауважити, що приписами ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача у відповідному розмірі, який встановлено чинним законодавством, а саме: 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2018 року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2018 року та виплачувати у подальшому пенсію починаючи з 15.09.2017 на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві шляхом їх безспірного списання судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) на користь ОСОБА_1 .

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписам статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ).

Суддя В.І. Келеберда