Справа № 340/4660/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 340/4660/20

адміністративне провадження № К/990/5395/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі № 340/4660/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними дій (бездіяльності), скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - УМВС України в Кіровоградській області), Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - ГУ НП в Кіровоградській області) про визнання протиправними дій (бездіяльності), скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Кіровоградській області №7о/с від 16 вересня 2020 року «По особовому складу». Поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 17 вересня 2020 року. Стягнуто з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 червня 2019 року по 21 травня 2020 року у сумі 47891,52 грн., за період з 17 вересня 2020 року по 13 жовтня 2021 року у сумі 59 313, 60 грн. Зобов`язано ГУ НП в Кіровоградській області запропонувати ОСОБА_1 посади поліцейського на виконання вимог пункту 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію". Зобов`язано УМВС України в Кіровоградській області здійснити розрахунок вислуги років ОСОБА_1 за матеріалами її особової справи, про що видати відповідний наказ. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку у межах суми 4173, 12 грн. звернуто до негайного виконання.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ НП в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у задоволенні клопотання ГУ НП в Кіровоградській області про відстрочення виконання ухвали від 16 грудня 2021 року відмовлено. Апеляційну скаргу ГУ НП в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, ГУ НП в Кіровоградській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції документ, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що скаржником отримано ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху 30 грудня 2021 року.

Натомість апелянтом подано 12 січня 2022 року клопотання про відстрочення виконання ухвали від 16 грудня 2021 року, оскільки у відповідача не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у строки, встановлені відповідною ухвалою суду.

Розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача не може бути підставою для продовження терміну для усунення недоліків або відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим станом на момент постановлення ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув.

При цьому, суд апеляційної інстанції не прийняв платіжні доручення №7859 від 23 грудня 2021 року та від 18 січня 2022 року №18, які 20 січня 2022 року, які надійшли засобами електронного зв`язку до суду від ГУ НП в Кіровоградській області на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки вони надіслані останнім до суду поза межами строку встановленого судом для усунення недоліку апеляційної скарги.

У касаційній скарзі скаржник вказує, що ГУ НП в Кіровоградській області є державною установою яка не має власних коштів, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету у строки та розмірах які особисто не визначає, що в свою чергу ускладнює своєчасне виконання рішень судів щодо оплати судового збору, тому на замовлення та одержання коштів потрібен певний час.

Надаючи оцінку вказаним доводам скаржника, Суд виходить з наступного.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Стосовно доводів скаржника, про те, що сплата судових витрат є перешкодою в доступі до правосуддя, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору достеменно розумів про допущення ним порушень норм процесуального права.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків скарги в повному обсязі, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів які б спростовували зазначене.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що керуючись частиною 5 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 лютого 2022 року (справа № 340/4660/20), поновив ГУ НП в Кіровоградській області строк апеляційного оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №340/4660/20 та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі №340/4660/20.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року у справі № 340/4660/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправними дій (бездіяльності), скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько В.М. Соколов О.А. Губська