Справа № 620/15407/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Чернігів Справа № 620/15407/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

Академія Державної пенітенціарної служби (далі Академія, позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України (далі третя особа) про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 97569,08 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач, по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування на службі в державній кримінально-виконавчій службі (його було звільнено за власним бажанням), чим порушив умови укладеного між ним та Академією Контракту та повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказана ухвала направлена відповідачу за адресою реєстрації, однак останнім не отримана, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа правом для подання пояснень не скористалась.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 08.08.2016 № 289 ОСОБА_1 з 15.08.2016 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби за державним замовленням (а.с.11-12).

01.05.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби (Виконавцем), Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (Замовником) і відповідачем (Особою) укладено Контракт № 313 про здобуття освіти (далі - Контракт) (а.с.13-14).

Згідно абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Контракту відповідач зобов`язувався: після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України Про Національну поліцію. Витрати відшкодовуються Особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 розділу ІІ Контракту Виконавець зобов`язується проводити претензійно-позовну діяльність у справах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням Особи у закладі вищої освіти.

Копією Службової картки відповідача підтверджується те, що він 19.06.2020 закінчив Академію Державної пенітенціарної служби (а.с.9-10).

Відповідно до наказу Академії від 19.06.2020 № 93/ОС наказано: відповідачу присвоїти ступінь вищої освіти бакалавр та видати диплом з відзнакою; у зв`язку з закінченням навчання, виключити, зокрема, відповідача зі списків особового складу Академії, з 19.06.2020 - зняти з речового, котлового та грошового забезпечення; 20.06.2020 відповідачу наказано прибути у розпорядження начальника міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та державної установи Центр пробації Міністерства юстиції для подальшого проходження служби (а.с.15).

Наказом директора Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 19.06.2020 № 140/К відповідача з 20.06.2020 призначено на посаду інспектора Суворовського районного відділу (а.с.16).

Враховуючи рапорт відповідача від 13.09.2021 (а.с.17) наказом директора Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України від 17.09.2021 № 213/К ОСОБА_1 30.09.2021 звільнено із вказаної установи за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) (а.с.18).

Про звільнення відповідача Академію Державної пенітенціарної служби було повідомлено листом від 05.10.2021 (а.с.19).

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , було витрачено за період з 15.08.2016 по 19.06.2020: на грошове забезпечення з нарахуваннями 49396,05 грн; на продовольче забезпечення 23598,10 грн; на речове забезпечення 6136,69 грн; на медичне забезпечення 283,36 грн; оплата комунальних послуг та спожиті енергоносії - 18154,88 грн; разом на суму 97569,08 грн, з якою відповідач був ознайомлений 13.08.2021 (а.с.21).

Будь-яких даних щодо непогодження відповідача після ознайомлення з вказаним розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням за весь період навчання, матеріали справи не містять.

13.08.2021 відповідача ознайомлено з інформацією про те, що у разі звільнення його зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання він зобов`язаний відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі за весь період фактичного навчання (а.с.20).

У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з його утриманням, не було відшкодовано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України № 2713-ІV від 23.06.2005 встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Законом України Про Національну поліцію, а саме розділом VII Загальні засади проходження служби в поліції, статтею 74 Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Суд зауважує, що зважаючи на зміст укладеного Контракту, зокрема, на пункт 3 розділу II, Сторонами було погоджено відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України Про Національну поліцію, в повному обсязі за весь період фактичного навчання у разі дострокового розірвання Контракту.

Судом встановлено, що відповідач по закінченню навчання не відпрацював встановленого 3-річного терміну перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України -його було звільнено за власним бажанням. Отже, відповідач порушив умови укладеного між ним та Академією Контракту, а тому повинен в повному обсязі відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби.

Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення: медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно пунктів 2.3, 3 наведеного вище порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ. Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, з позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частин першої та другої статті 14 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Отже, особи, які навчаються в Академії Державної пенітенціарної служби, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Як встановлено судом, утримання відповідача в Академії Державної пенітенціарної служби здійснювалось шляхом грошового, речового, продовольчого, медичного забезпечення, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями.

Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі не відпрацювання трьох років, відповідач на даний час суму коштів 97569,08 грн в повному обсязі не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З приводу прохання позивача стягнути на його користь з відповідача понесені ним судові витрати судовий збір, у розмірі 2270,00 грн, суд зазначає таке.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень Академії Державної пенітенціарної служби, за відсутності її витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України про стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( IBAN UA1007942 Банк: ДКСУ м. Київ МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 97569 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) грн 08 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Академія Державної пенітенціарної служби (вул. Гонча, 34, м. Чернігів, 14000, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Повний текст рішення суду складено 22.02.2022.

Суддя О.М. Тихоненко