Справа № 640/33731/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Київ № 640/33731/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської державної адміністрації щодо неприйняття рішення про надання або відмову в наданні дозволу на відключення від мережі централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Київську міську державну адміністрацію розглянути питання щодо надання дозволу на відключення від мережі централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/33731/20 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що протягом тривалого часу неодноразово (у тому числі письмово) звертався на адресу Київської міської державної адміністрації про надання дозволу на відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання. Разом з тим, жодної вмотивованої відповіді на свої заяви (звернення) позивачем не отримано.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву від 05.03.2021 зазначив, що до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не надходили звернення позивача саме з питання надання дозволу на відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання. У зв`язку з цим, виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не порушив прав позивача в частині розгляду питання про відключення споживача від мереж.

12.03.2021 позивачем подано відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 є співвласником квартири (у розмірі ј) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.03.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П., зареєстрованим в реєстрі №91 та свідоцтвом про право власності на житло від 03.04.1998.

09.06.2020 позивач звернувся із заявою № б/н до Київської міської державної адміністрації щодо надання останньому дозволу на відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення у зв`язку із систематичними завищеними нарахуваннями за послуги з централізованого опалення.

Як зазначено у позовній заяві, відповідь на звернення від 09.06.2020 № б/н позивач не отримав.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за результатом звернення позивача протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що стосуються розгляду відповідачем звернення позивача, суд зазначає наступне.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) та Законом України від 02 червня 2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV), іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.10, 13 Закону № 2633-IV до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері теплопостачання належать розробка та реалізація державної політики у сфері теплопостачання.

До основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері.

Згідно п. 6 частини другої ст. 4 Закону № 2189-VIII до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує держану політику у сфері житлово-комунального господарства, належить встановлення порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 12 частини першої статті 7 Закону № 2189-УІІІ споживач має право у встановленому порядку відключитись від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

У силу вимог пунктом 7 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2189-VIII право власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, на відокремлення (відключення), у встановленому порядку, від них своєї квартири чи нежитлового приміщення та влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні за однієї умови: якщо у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Пунктом 2 статті 8 Закону № 2189-VIII передбачено, що стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством.

У свою чергу, порядок вирішення питання відключення квартир від центрального опалення визначений Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 №169 (надалі - Порядок № 169) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила №630).

Відповідно до п. 25, 26 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно, Порядок № 169 визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно п. 2 Порядку № 169 дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування.

Розділом II Порядку № 169 визначений порядок відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від центрального опалення та/або гарячого водопостачання (надалі - ЦО та/або ГВП).

Так, рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Рішення органів місцевого самоврядування можуть бути оскаржені в судовому порядку.

За правилами пункту 1 Розділу III. Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП Порядку №169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Інформація про перелік багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, розміщується на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, виконавців відповідних комунальних послуг (пункт 2 Розділу III. Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП Порядку №169).

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 Розділу III. Порядок відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП Порядку №169).

Як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2020 позивач засобами поштового зв`язку надіслав заяву № б/н до Київської міської державної адміністрації щодо надання дозволу на відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення (а.с.34)

Разом з тим, 11.06.2020 вказаний лист повернувся відправнику з підстав неправильно зазначеної (відсутньої) адреси одержувача (а.с.35).

Відтак, судом встановлено, що відповідач не був поінформований про скерування звернення позивача від 09.06.2020 № б/н щодо надання останньому дозволу на відключення квартири від мережі централізованого опалення.

Доказів повторного звернення ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації після 09.06.2020 щодо надання дозволу на відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення матеріали адміністративної справи № 640/33731/20 не містять.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що поштове відправлення не було отримано відповідачем, суд приходить до висновку, що позивач дійшов передчасного висновку про наявність у діях відповідача протиправної бездіяльності щодо порушення процедури та строків розгляду його звернення щодо надання дозволу на відключення квартири від мережі централізованого опалення, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідач отримав заяву позивача від 09.06.2020 № б/н.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала би необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Прояв протиправної бездіяльності не є тотожним протиправним діям. Бездіяльність - не вчинення у встановлений законом строк дії, що суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.

Верховний Суд у справі № 342/158/17 зазначив: як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

У даному випадку суд не вбачає допущення з боку Київської міської державної адміністрації протиправної бездіяльності щодо неналежного розгляду звернення позивача, оскільки позивачем самостійно не дотримано процедуру звернення до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі щодо відокремлення (відключення) від мережі централізованого опалення. Факт неотримання відповідачем звернення позивача також виключає можливість задоволення позовних вимог в частині зобов`язання розглянути таке звернення.

Отже, під час судового розгляду справи позовні вимоги не знайшли свого нормативного та документального підтвердження.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 194, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась