Справа № 640/22123/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Київ № 640/22123/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Рівненської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - відповідач, Рівненської митниці ДФС або митний орган) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000656/1 від 02.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача про коригування митної вартості безпідставне, оскільки не доведено правомірність застосування резервного методу при визначення митної вартості, а зазначені рішення митниці причини не є належним доказом невірного визначення митної вартості декларантом. Також, в обґрунтування правової позиції, позивач зазначає, що порушення, які вказані у рішенні митного органу, не впливають на ціноутворення, та не спростовують реальну вартість товару, вказану у рахунку-фактурі. Позивач вважає, що таке рішення про коригування митної вартості заявленого ним до декларування товару є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем з метою підтвердження заявленої ним митної вартості подавалися відповідні обов`язкові документи для визначення митної вартості імпортованих товарів, але вони не були визнані відповідачем достатніми. Крім того, на думку позивача в оскаржуваному рішенні не зазначені конкретні обставини, відповідно до яких відповідач дійшов висновку про неможливість застосування основного медоду. Також, у рішенні про коригування митної вартості товару у графі 33 митний орган стверджує, що у поданому до митного оформлення висновку про якісні та вартісні характеристики товару вказано ціну імпортованого літального апарату у розмірі 138877,00 грн, у митній декларації - 137703,48 грн. На думку позивача, митний орган не надав значення висновку експерта як основному критерію на підставі якого формувалась ціна імпортованого літального апарата, проте висновок експерта має лише рекомендаційний характер. Позивач зазначає, оскільки покупцем товару виступала фізична особа, а не суб`єкт підприємницької діяльності, відповідно умови поставки згідно правил «Інкотермс» не зазначались, а поставка здійснювалась на умовах визначених у фактурі (ціна товару включає і транспортування товару). Таким чином, враховуючи, що у вартість товару було включено і вартість доставки відповідно жодних витрат на транспортування товару ОСОБА_1 понесено не було.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що митну вартість імпортованих позивачем товарів було нею скориговано у зв`язку із непідтвердженням позивчаем правильності обраного методу визначення їх митної вартості та її складових, а також наявністю розбіжностей у поданих ним документах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки на день розгляду справи Рівненська митниця ДФС припинена (Дата запису: 12.11.2021, Номер запису: 039011585, Підстава: рішення щодо реорганізації), ис, а також враховуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» і наказів Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» та від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» суд, зважаючи на зміст позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первинного відповідача - Рівненської митниці ДФС на його процесуального правонаступника - Рівненську митницю (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул.Соборна, буд. 104, ).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

20.06.2019 ТОВ «СМАРТБРОК» (код ЄДРПОУ - 42624386) на виконання договору про надання послуг декларування та митного оформлення товару з метою декларування товару в тому числі (літальний апарат автожир (гірокоптер), марка - Apollo GYRO, модель - АG1 в некомплектному стані (відпускні гвинти, радіо, навігація, пропеллер) обладнаний двигуном, бувший у використанні, 2014 року випуску, застосовується в цивільній авіації, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , потужність двигуна - 100 к.с.), в митному режимі імпорт на митний пост «Дубно» Рівненської митниці ДФС подано митну декларацію за № ПА204010/2019/022635.

Крім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення в паперовому вигляді документи на підставі яких літальний апарат автожир був куплений у Республіці Польща та доставлений до митного кордону України.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митного оформлення було подано: митну декларацію № ЦА204010/2019/022635 від 20.06.2019; рахунок-фактура (інвойс) № 55/2019 від 11.06.2019; Свідоцтво про реєстрацію літального апарату автожиру К.8 327 від 25.11.2014; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 23/1 від 18.06.2019; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів; копія експортної декларації країни відправлення; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; підтвердження оплати за імпортований літальний апарат автожир.

02.07.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000656/1, відповідно до якого визначено останню за резервним методом.

Підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що у наданій митній декларації країни відправлення від 20.06.2019 № ПА204010/2019/022635 згідно висновку щодо вартості товару від 18.06.2019 (Дослідження №23/1, далі - Висновок) за митною вартістю 137703,48 грн або у валюті у якій виставлено рахунок від 11.06.2019 № 55/2019 - 4665,89 EUR в еквіваленті за курсом Нацбанку України на дату оцінки товару. Разом з тим, експертом у Висновку вартість встановлено у гривнях, а саме 138877,00 грн. При цьому, заявлена митна вартість у гривнях згідно МД (137703,48 грн) не відповідає встановленій експертом вартості у гривнях (138877,00 грн) згідно Висновку. При переведенні вартості товару, вираженій в іноземній валюті згідно Висновку, експертом використано курс 33,408 Нацбанку України станом на 18.06.2019, що близький до офіційного курсу гривні по відношенню до фунта стерлінга (33,408148) встановленого НБУ на цю ж дату. Однак вартість продажу товару згідно виставленого рахунку від 11.06.2019 № 55/2019 виражено у валюті Євро, що не відповідає валюті у якій експертом встановлено вартість товару згідно Висновку. Експертом у Висновку використано три джерела цінової інформації. Однак товари, які використано за джерелами інформації експертом, мають різні роки виготовлення (2014, 2013, 2011), у той час як оцінюваний товар 2014 року випуску. У таблиці «Об`єкти порівняння» Висновку зазначені джерела інформації за наведеними посиланнями не відображаються. Долучені до Висновку сторінки Інтернет ресурсу з вартостями продажу схожих товарів не можливо використати як джерела цінової інформації для оцінюваного товару з таких причин:

- Товар АОТОGYROS/GYROCOPTERS за вартістю продажу 7000 фунтів стерлінгів. Оголошення щодо продажу опубліковане 29.04.2015, що значно перевищує оцінюваний період. Технічні характеристики, які б у достатній мірі ідентифікували такий товар по відношенню до оцінюваного (модель, і потужність двигуна, тощо) відсутні.

- Товар АОТОGYROS/GYROCOPTERS за вартісно продажу 4750 фунтів стерлінгів. Оголошення щодо продажу опубліковане 13.07.2010, що значно перевищує оцінюваний період.

Технічні характеристики, які б у достатній мірі ідентифікували такий товар по відношенню до оцінюваного (марка, модель, потужність двигуна, тощо) відсутні. При цьому рік виготовлення товару не зазначено, а відтак вказаний експертом у висновку рік виготовлення 2013 даного гірокоптера документально не підтверджено. Товар АОТОGYROS/GYROCOPTERS за вартістю продажу 4100 фунтів стерлінгів. Оголошення щодо продажу опубліковане 19.05.2013, що значно перевищує оцінюваний період. Технічні характеристики, які б у достатній мірі ідентифікували такий товар по відношенню до оцінюваного (марю, модель, тощо) відсутні. Потужність двигуна прокоптера згідно оголошення становить 65 к.с., що с меншою за потужність оцінюваного товару , в 100 к.с. При цьому рік виготовлення товару не зазначено, а відтак вказаний експортом у Висновку рік виготовлення 2013 даного гірокоптера документально не підтверджено. Не усі додатки, які зазначено у Висновку до нього долучено: копія декларації пропуску, супровідних документів.Враховуючи викладене, даний Висновок не можливо прийняти до уваги як такий, який підтверджує заявлену вартість товару. Інша надана цінова інформація з Інтернет ресурсу за посипанням www.helmuts-ul-selten.de яку приєднано до МД та зазначено у графі 44 МД, містить відомість щодо вартості лише візка у 180 Євро. Технічні характеристики, які б у достатній мірі ідентифікували такий товар по відношенню до оцінюваного (потужність двигуна, рік виготовлення тощо) відсутні. У поданій до митного оформлення копії експортної митної декларації країни відправлення (Польща) від 12.06.2019 № 19РL3010Е0494307 заявлено вагу товару 245 кг, у той же час до митного оформлення за поданою МД вагу товару заявлено 250 кг, що може свідчити про додаткове обладнання встановлене на гірокоптері, а відтак і іншу вартість товару. Доставку товару здійснено транспортним засобом НОМЕР_2 / НОМЕР_3 . При цьому, до митного оформлення надано довідку про транспортні вищати від 19.06.2019 №1, згідно якої вартість транспортування становить 100 Євро. Однак дані витрати не включено до заявленої митної вартості товару. На вимогу органу доходів і зборів надано квитанцію про оплату №107, однак згідно даного документу невідомо здійснено оплату за товар у і повному обсязі, чи частково. Разом з тим, у квитанції не зазначено комплектність товару, що не відповідає графі 31 поданої до митного оформлення за МД.

За результатами проведених консультацій Відповідачем запропоновано Позивачу застосувати резервний метод визначення митної вартості відповідно до статті 64 МК України. Другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до статей 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Митний орган зазначив, що за рівнем митної вартості 25100,00 EUR/шт,відповідно до вартості в 25000,00 Євро товару яка міститься у відкритій мережі Інгернсі ресурсу за посиланням htt://www:planecheck.com/index.asp?ent=da&id=43659&cor=y з урахуванням вартості транспортування в 100,00 EUR, згідно довідки транспортування від 19.06.2019 №1 , що надавалася до поданої МД. Числове значення митної вартості товару з урахуванням курсу; НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 740771,31 грн, або у валюті рахунку, за якою подано МД-25100.00 EUR.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги таке.

За правилами частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьмортранс» до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрос-Нова», про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови, який має враховуватися при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано митниці належні та допустимі докази на підтвердження ціни імпортованого літального апарату. Зазначені документи не містять розбіжностей щодо вартості та вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований літальний апарат.

У пункті 2.1 розділу ІІ Правил встановлено порядок заповнення граф рішення, зокрема графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості».

У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності заявленої позивачем митної вартості товару, Митниця посилається на відсутність відомостей щодо засобів оплати на поставку оцінюваного товару, внаслідок чого дійшла висновку, що надані декларантом документи не містили всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Позивачем було надано митному органу відповідні документи.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що платіжний документ надається лише за умови оплати товару, що свідчить про безпідставність твердження відповідача про ненадання Товариством інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20.04.2018 у справі № 826/10456/16, від 14.04.2021 у справі № 826/1465/16.

Відповідач не посилався в спірному рішенні та під час судового розгляду на розбіжності або ознаки підробки у поданих декларантом документах.

Текст рішення про коригування митної вартості товару не містить жодних відомостей про подібність товарів за поданою заявником через декларанта митною декларацією товарам за митною декларацією та про схожість умов поставки товару.

Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номер митної декларації, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17.

Резервний метод не вимагає від митного органу доведення подібності (аналогічності) товарів, однак зазначений метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях і це ґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Крім того, суд встановив, що під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності застосування обраного відповідачем методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000656/1 від 02.07.2019.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6030,10 грн (шість тисяч тридцять гривень 10 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул.Соборна, буд. 104, ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська