Справа № 640/5384/22
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
17 лютого 2022 року м. Київ № 640/5384/22
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Антитерористичного центру при Службі безпеки України (01010, м.Київ, вул.Московська, 5/2), Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України (54003, м.миколаїв, вул.Аляуди, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
встановив:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Антитерористичного центру при Службі безпеки України та Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо не виплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 06.08.2016 - 31.10.2016 рік;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України щодо не виплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 06.08.2016 - 31.10.2016 рік;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 226 293,68 грн., як відшкодування за не виплату винагороди за безпосередню участь позивача у бойових діях;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 248100,00 грн.

Перевіривши наявні в матеріалах справи документи, аргументи та докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпунктів 2, 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Між тим, виходячи з аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів.

При цьому, суд звертає увагу, що зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що позовні вимоги до Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо виплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 06.08.2016 - 31.10.2016 рік не пов`язані із вимогами, які стосуються Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оскільки, на думку позивача, бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України стосується не виплати ОСОБА_1 в не виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 06.08.2016 - 31.10.2016 рік; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 226293,68 грн., як відшкодування за не виплату винагороди за безпосередню участь позивача у бойових діях та стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 248100,00 грн.

Водночас, виходячи з аналізу позовної заяви, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом.

Тобто, обставини, заявлені у позові, та підстави позову є різними, не пов`язаними між собою. Предметом позову є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами.

Як вже було зазначено судом вище, згідно з частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З аналізу заявлених позивачем позовних вимог вбачається, що об`єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги, не є основними та похідними позовними вимогами.

Відтак, позивачем подано позов із порушення правил об`єднання позовних вимог.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Однак, суд зазначає, що у даному випадку, позивачем порушено правила частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, виходячи з наведеного та відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, виключається можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позовної заяви на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Натомість, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідачів.

Керуючись пункту 6 частини 4 статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ухвалив:
1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу негайно.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій