Справа № 344/4184/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 344/4184/20 пров. № А/857/20079/21

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2021 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Бородовського С.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа ОСОБА_2 про скасування постанови за №30/1009/m6/2020 від 06/03/2020позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено стягнення 5100 гривень у зв`язку з не виконанням вимог припису від 24/12/2019 щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт та допущення посадових осіб відповідача до позапланової перевірки по АДРЕСА_1 , чим порушено абз. 4 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23/05/2011 №553, відповідальність за що передбачено в ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Приписом від 24/12/2019 визначено усунути порушення від 14/01/2020 шляхом допущення посадових осіб Державної архітектурно будівельної інспекції в Івано-Франківській області до проведення позапланової перевірки зазначеного будівництва. 24/12/2019 припис було винесено у зв`язку з недопущенням позивачем посадових осіб Державної архітектурно будівельної інспекції в Івано-Франківській області до позапланової перевірки щодо виконання вимог припису від 09/04/2019 про зупинення підготовчих та будівельних робіт на підставі направлення від 10/12/2019. Між сторонами є інші справи, а тому звернення відповідача до позивача ним розглядається як передчасне. Припис може бути видано у разі порушення законодавства в сфері містобудівної діяльності. Тому позивач просила суд визнати незаконною та скасувати постанову №30/1009/m6/2020 від 06/03/2020 про накладення адміністративного стягнення. Просив позов задоволити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно висновку експертного дослідження від 20/05/2019 роботи з будівництва будинку на ділянці :05:011:0185 не відповідають вимогам нормативно-правових актів, оскільки відстань між будівлями повинна становити не менше 8 метрів.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2020 за позовом позивача до відповідача за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, яким відмовлено в позові.

Представником позивача 03.08.2020 подано заперечення проти участі третьої особи в даному спорі, оскільки постанова є актом індивідуальної дії.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 якою залишено в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2020.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.09.2020 визнано незаконною та скасовано постанову відповідача від 09.01.2020 №2/1009/m6/2020 в справі про адміністративне правопорушення, з підстави не визначення строків проведення заходу контролю, не надання доказів недопущення до об`єкту контролю, не надання суду копії протоколу, здійснення контролю без присутності позивача, не інформування позивача про ухвалені рішення відповідача щодо контролю належного йому будівництва.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 залишено без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 29.09.2020 з підстав відсутності на сайті відповідача повідомлення про перевірку суб`єкту контролю про перевірку, реєстрації позивача за іншою адресою, ніж та за якою його повідомлено про здійснення заходу контролю; не передбачення представництва адвокатом позивача її інтересів при проведенні позапланових перевірок в документі про надання повноважень представника; не доведенні обставини вчинення позивачем дій щодо перешкоджання в здійсненні повноважень, а факт відсутності позивача на об`єкті контролю не свідчить про здійснення нею дій з перешкоджання; результати здійснення заходу контролю повинні бути доведені до відома позивача, про час і дату проведення розгляду справи позивача має бути повідомлено з роз`ясненням порядку його оскарження, однак відсутній протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю від 23 травня 2011 р. № 553 вказано, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу;

виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідач 18.02.2020 склав повідомлення про проведення позапланової перевірки на ім?я позивача.

14.02.2020 відповідачем складено направлення для проведення позапланового заходу.

Відповідач 24.12.2019 склав припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт по вул. Хоткевича б/н в м. Яремче Івано-Франківської області щодо позивача, оскільки позивач не допустила посадових осіб відповідача до проведення позапланової перевірки на будівництві по АДРЕСА_1 , що є порушенням п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вказано, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Відповідач 06.03.2020 склав постанову №30/1009/m6/2020 за невиконання припису від 24/12/2019 щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт та допущення посадових осіб органу державно-архітектурно будівельного контролю до проведення позапланової перевірки по АДРЕСА_1 , чим порушив абз. 4 п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23/05/2011 №553, за що передбачено відповідальність в ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 188-42 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Після розгляду попереднього спору між сторонами відповідачем усунуто недоліки, що були визначені за судовим рішенням, було попереджено позивача про здійснення заходу контролю, позивач за власним бажанням не з?явилась в місце контролю за визначеним часом його проведення, однак забезпечила прибуття свого представника, який від її імені, в її інтересі не виконав законних вимог посадових осіб органів державного контролю.

Разом з тим, відповідачем спростовано доводи позивача за відповідним позовом. Відповідачем доведено, що за зверненням третьої особи йому належить провести державний контроль відповідного виду щодо порушення позивачем правових норм, що регулюють обов`язки суб`єкта будівництва, що позивачем порушено права суміжного землекористувача, для чого уповноваженому державою органу потрібен доступ до об`єкта будівництва.

Згідно ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Під зловживанням правом у аспекті п.3 ст.35 конвенції ЄСПЛ розуміє у звичайному значенні, прийнятому загальною теорією права, зокрема, факт, що володілець права здійснює його поза призначенням упереджено (рішення від 15.09.2009 у справі «Miroпubovs and Others v. Latvia», заява №798/05, п.62).

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Положення ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямовані на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права та свободи незалежно від того, чи дії або діяльність здійснюються «державою», «групою» або «особою».

Відтак, позивачу не гарантовано право на звернення до суду з метою зловживання відповідним правом та порушення позивачем встановлених для нього законом обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовим особам органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки забезпечується право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2021 року у справі №344/4184/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 23.02.2022