Справа № 260/8172/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2022 року м. Ужгород№ 260/8172/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державної судової адміністрації України, в якому просить стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 по справі №260/953/21 про поновлення на роботі за період з 28.10.2021 року по 15.12.2021 в розмірі 42400 гривень 75 копійок з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті (у разі, якщо таке передбачено ст.164 Податкового кодексу України).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 №260/953/21 її поновлено на займаній на час звільнення посаді керівника апарату апеляційного суду Закарпатської області з 24 лютого 2021 року. Таке рішення в частині поновлення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено судом до негайного виконання. Однак наказ про поновлення на роботі суб`єктом призначення т.в.о. голови Державної судової адміністрації України видано тільки 16 грудня 2021 року після встановлення ухвалою судового контролю за виконанням рішення суду. З огляду на зазначене вважає, що вона має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов. Окрім того, відповідача повідомлено про передбачені ч. 4 ст. 159 КАС України наслідки неподання такого відзиву.

Вказана ухвала суду була надіслана до електронного кабінету Державної судової адміністрації України в підсистемі «Електронний суд» та отримана 11 січня 2022 року.

Незважаючи на зазначене, відповідач у встановлений в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 строк відзив на позов до суду не надіслав, про причини ненадіслання такого не повідомив та про продовження процесуального строку для його подання не клопотав.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на вищезазначене суд вважає за можливе застосувати наслідки неподання відповідачем відзиву на позову, передбачені ч. 4 ст. 159 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 №260/953/21 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) до Державної судової адміністрації України (далі ДСА України), Закарпатського апеляційного суду, Апеляційного суду Закарпатської області в особі голови ліквідаційної комісії Гаврилюк В.Ю. задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної судової адміністрації України від 22 лютого 2021 року за №41/к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано наказ Апеляційного суду Закарпатської області від 22 лютого 2021 року за №6.3.1.-2 «Про оголошення наказу Державної судової адміністрації України». Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області з 24 лютого 2021 року. Стягнуто з Апеляційного суду Закарпатської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 203523,60 грн. з відповідними відрахуваннями, встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ДСА України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Окрім того, п. 7 резолютивної частини рішення передбачено, що таке в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області та стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 24834,73 грн. з відрахуванням, встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів підлягає до негайного виконання.

З метою забезпечення виконання вказаного рішення суду ОСОБА_3 зверталася до ДСА України із заявами від 28.10.2021 та від 04.11.2021, за результатами розгляду яких листом ДСА України №52317-21-Б2382-21-2182/21 від 02.12.2021 заявника було повідомлено, що станом на дату надання відповіді копія судового рішення від 28.10.2021 у справі №260/953/21 у порядку, визначеному ст. 251 КАС України, не надходила.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 №260/953/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді керівника апарату Апеляційного суду Закарпатської області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 ВП №67698723 наказом ДСА України №478/к від 16 грудня 2021 року.

Вважаючи, що ДСА України на виконання рішення суду протиправно поновлено її на роботі із затримкою, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.5-1 Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України) правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 №260/953/21 ОСОБА_1 , серед іншого, поновлено на займаній на час звільнення посаді. При цьому обумовлено, що таке рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Ст. 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016 також регламентують обов`язковість судових рішень. Так, зокрема, ч. 2 ст. 13 зазначеного законодавчого акта визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Вказане кореспондується також з положеннями ст. 235 КЗпП України, відповідно до яких рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а з часу його проголошення в судовому засіданні.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (ч. 5 ст. 124 Конституції України).

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 34 постанови від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Судом встановлено, що незважаючи на обов`язок негайного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді, таке відповідачем, як суб`єктом призначення, виконано тільки 16 грудня 2021 року. В свою чергу підставою для видання наказу про поновлення позивача на посаді, відповідно до наказу ДСА України №478/к від 16.12.2021, слугувало не саме рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року №260/953/21, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2021 (арк. спр. 8).

Вказана обставина відповідачем не спростовується. Більше того, у відповідь на подані ОСОБА_1 заяви, ДСА України не виконанням рішення суду від 28.10.2021 №260/953/21 мотивувала ненадходженням на адресу останньої копії судового рішення.

Проте такі мотиви суперечать положенням Конституції України та нормам вищезазначених законодавчих актів, які передбачають обов`язок роботодавця поновити незаконно звільненого працівника на роботі з моменту проголошення рішення.

Суд вважає, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили (як це передбачено для переважної більшості судових рішень), а негайно з часу його проголошення (постановлення).

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом в судовій практиці у подібних справах, зокрема, у постанові від 09.02.2018 у справі №П/811/218/14, від 16.02.2018 у справі №807/2713/13-а.

Так, зокрема, стосовно відсутності судових рішень, які набрали законної сили, про поновлення особи на роботі Верховний Суд у справі №807/2713/13-а дійшов висновку, що обов`язок роботодавця виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі не обумовлюється залежністю від причин, в тому числі їх поважністю, внаслідок яких судове рішення виконане несвоєчасно.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 236 КЗпП України передбачена відповідальність роботодавця у разі затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника у вигляді оплати вимушеного прогулу. Так, зокрема, зазначеною нормою встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом норми ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

При цьому середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, період з дня ухвалення Закарпатським окружним адміністративним судом рішення в адміністративній справі №260/953/21 по день фактичного поновлення позивача на посаді є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі

Враховуючи те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №260/953/21, ОСОБА_1 була поновлена на роботі лише 16.12.2021, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 28.10.2021 по 15.12.2021.

Відповідно до ч. 3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок). Так, відповідно до пп. «з» п. 1 даного Порядку він також застосовується при обчисленні середнього заробітку у випадку вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

Абз. 3 п. 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

П. 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 , що видана Апеляційним судом Закарпатської області, від 16 березня 2021 року №35/5/21, заробітна плата позивача за грудень 2020 року складала 25245,00 грн. та за січень 2021 року 15944,21 грн. Середньоденна заробітна плата 1211,45 грн. (25245,00 + 15944,21 /34).

Відтак, загальна сума середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за період з 28 жовтня 2021 року по 15 грудня 2021 року становить 42400,75 грн. (1211,45 грн. х 35 днів). З вказаної суми слід відрахувати податки, збори та інші обов`язкові платежі, які утримуються із сум доходу, нарахованого на користь фізичної особи.

Правильність даного розрахунку відповідач не оспорює, а вирахувана судом сума співпадає з розрахунком самостійно проведеним позивачем.

Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, буд.18/5, м. Київ, 01601, ) про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, - задовольнити повністю.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, буд.18/5, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 по справі №260/953/21 про поновлення на роботі за період з 28.10.2021 року по 15.12.2021 в сумі 42400,75 гривень (Сорок дві тисячі чотириста гривень 75 коп.) з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, буд.18/5, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (Дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін