Справа № 500/2612/21
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2022-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2612/21 пров. № А/857/22513/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, головуючий суддя Дерех Н.В., ухвалене у м. Тернополі, у справі за адміністративним позовом Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року позивач Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації звернувся в суд із позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 04.02.2021 року №14.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що позивач не входить до кола закладів, визначених дорученням Прем`єр Міністра України від 27.01.2021 року №2768/1/1-21, щодо яких повинні здійснюватися позапланові заходи державного нагляду (контролю) з додержанням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Заклади, які визначені дорученням, мають одну особливість - призначені для проживання людей. Тому, позивач вважав, що оскаржений припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано припис Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (Тернопільський міський відділ) №14 від 04.02.2021 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у будівлі позивача перебувають діти з інвалідністю, яким при виникненні надзвичайної події потрібно більше часу для евакуації. У даному закладі забезпечення безпечних умов перебування відвідувачів та персоналу повинно бути на першому місці.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 03.02.2021 року по 04.02.2021 року Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами вказаного позапланового заходу складено Акт №19 від 04.02.2021 року, яким виявлено 20 порушень вимог законодавства.

Так, в Акті зазначено розпорядчий документ, на виконання якого проводиться захід державного нагляду (контролю) - від 29.01.2021 року № НС-49/69, посвідчення (направлення) від 02.02.2021 року №114.

В подальшому Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (Тернопільський міський відділ) винесено Припис від 04.02.2021 року №14 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Вказаний припис отриманий директором Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації, що підтверджується його підписом.

Не погоджуючись з вказаним Приписом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не входить до кола закладів, щодо яких повинна здійснюватись перевірка, тому з врахуванням положень частини другої ст.2 КАС України, оскаржуваний в даній справі Припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

При цьому, абзацом 7 частини першої ст.6 Закону передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для проведення перевірки було доручення Прем`єр-міністра України від 27.01.2021 року №2768/1/1-21 з текстом наступного змісту: «Прошу з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» провести позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки суб`єктами господарювання, закладами, установами, у сфері управління (володінні, користуванні) яких перебувають готелі, пансіонати, хостели, будинки для людей похилого віку та осіб з інвалідністю. Про результати поінформувати Кабінет Міністрів».

Таким чином, перевірка може проводитись лише в закладах, в сфері управління (володіння чи користуванні) яких є готелі, пансіонати, хостели, будинки для людей похилого віку, будинки для осіб з інвалідністю.

Відповідно до Типового положення про будинок-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2020 року №772 будинок-інтернат для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю (далі - інтернат) є стаціонарним інтернатним закладом соціального захисту, що утворюється для цілодобового проживання (перебування) та догляду за громадянами похилого віку та особами, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового, медичного обслуговування, соціальних послуг і комплексу реабілітаційних заходів (далі - підопічні).

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців видами діяльності позивача є надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивач не входить до кола закладів, щодо яких повинна здійснюватись перевірка, відтак оскаржений припис, складений за наслідками проведення такої перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі №500/2612/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький