Справа № 640/29292/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Київ № 640/29292/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ), оформлене листом №1242 від 29.09.2021, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний код в ) у наданні містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044;

зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) видати Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний ) містобудівні умови та обмеження для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044 за намірами зазначеними в заяві № 21 від 08.09.2021, а саме:

висота будівлі (абсолютна відмітка) - орієнтовано 100 м;

загальна площа комплексу (в т.ч. житлова та громадська) - орієнтовано 50 000 м.кв.; будівельний об`єм комплексу - орієнтовано - 150 000 - 160 000 м. куб.

Також позивач просив зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачем надано повний перелік необхідних документів визначений частиною третьою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

У той же час, відмова відповідача щодо невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, на думку позивача, є незаконною, оскільки в ній не наведено обґрунтувань невідповідності намірів позивача забудови земельної ділянки, які б не відповідали вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Водночас, позивач звертає увагу, що відповідач всупереч вимогам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не довів невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відповідно були відсутні правові підстави для відмови у наданні позивачу містобудівних умов і обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вказаною ухвалою відповідачу надано час для надання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

18 листопада 2021 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Відзив обґрунтовано тим, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, згідно з положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» наміри забудови зазначені ТОВ «АНТУРІОН» у заяві не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Зокрема, земельні ділянки на яких позивач планує будівництво частково знаходяться в межах вулиць і доріг, а також вони потрапляють до центральної планувальної зони.

З огляду на вищевикладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

23 грудня 2021 року позивачем подано додаткові пояснення у яких останній зазначив, що земельні ділянки не перебувають у центральній планувальній зоні, також позивач зазначив, що часткове знаходження земельних ділянок у межах вулиць і доріг не є підставою для видачі містобудівних умов і обмежень, а дане обмеження повинне бути зазначене у містобудівних умовах та обмеженнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТУРІОН» (надалі по тексту - «Позивач» або ТОВ «АНТУРІОН») та Київською міською радою (надалі також - «КМР») укладено Договори оренди земельних ділянок.

Згідно з умовами Договорів оренди земельних ділянок КМР передало ТОВ «АНТУРІОН» в оренду (строкове платне користування) земельні ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-торговельного комплексу з вбудованими та прибудованими А приміщеннями громадського і побутового призначення з наземними і підземними паркінгами, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Зокрема, в оренду передано наступні земельні ділянки:

1) кадастровий номер: :88:168:0040; місце розташування: вул. Жилянська 148-62 у Шевченківському районі міста Києва; цільове призначення: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-торговельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського і побутового призначення з наземними і підземними паркінгами; розмір (площа): 0,7944 (нуль цілих сім тисяч дев`ятсот сорок десятитисячних) га.

2) кадастровий номер: :88:168:0044; місце розташування: вул. Жилянська 148-162 у Шевченківському районі міста Києва; цільове призначення: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-торговельного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями громадського і побутового призначення з наземними і підземними паркінгами; розмір (площа): 0,0087 (нуль цілих вісімдесят сім десятитисячних) га.

Право оренди зазначених вище земельних ділянок зареєстровано Позивачем у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

29 вересня 2021 року ТОВ «АНТУРІОН» звернувся до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про надання містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: «Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва» на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044.

Згідно даних вказаної заяви: техніко-економічні показники за намірами будівництва: висота будівлі (абсолютна відмітка) орієнтовано 100 м; загальна площа комплексу (в т.ч. житлова та громадська) орієнтовано 50 000 м.кв.; будівельний об`єм комплексу орієнтовано 150 000 160 000 м. куб.

До заяви про видачу містобудівних умов та обмежень позивач додав наступні документи:

копію витягу з ДРПП про реєстрацію іншого речового права щодо земельної ділянки та про реєстрацію права власності (кадастровий номер :88:168:0040);

копію витягу з ДРПП про реєстрацію іншого речового права щодо земельної ділянки та про реєстрацію права власності :88:168:0044);

викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; копію реєстраційних документів товариства.

29 вересня 2021 року за результатами розгляду поданих документів, відповідач листом №1242 повідомив ТОВ «АНТУРІОН» про відмову у наданні ТОВ «АНТУРІОН» містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на підставі п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації.

Вважаючи протиправною зазначену відмову Департаменту, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (надалі Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Статтею 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року № 687-XIV передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури.

Частинами другою, третьою статті 8 Закону №3038-VI встановлено, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з положеннями ст. 26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування

Відповідно до ст. 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Абзацом третім частини восьмої статті 29 Закону №3038-VI передбачено, що скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:

1) за заявою замовника;

2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам;

3) за рішенням суду.

Відповідно до пунктів 2.1 розділу ІІ Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх складу та змісту, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 7 липня 2011 року № 109 (далі - Порядок № 109) містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 803/1231/17 та від 14.08.2018 у справі № 823/5265/15, від 11.02.2020 у справі № 803/1596/17.

Судом встановлено, що відповідачем було відмовлено у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень, виходячи з п. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме у зв`язку з невідповідністю намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, суд звертає увагу, що вказане рішення не містить конкретних підстав, які слугували для його прийняття.

У той же час, під час розгляду даної справи, судом з даного відповідачем відзиву, було встановлено, що невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні полягає у тому, що земельні ділянки із кадастровими номерами :88:168:0040 та :88:168:0044 знаходяться у межах вулиць і доріг. А також, вказані земельні ділянки потрапляють до центральної планувальної зони, відповідно з обмеженням проектної забудови до 27 м. У той же час, відповідність намірів забудови забудовника висота будівлі орієнтовано 100 м.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає таке.

Згідно ст. 18 Закону України "Про автомобільні дороги" складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Межі вулиці за її шириною визначаються "червоними лініями". Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» що червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Відповідно до ст. ст.17,19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території

Детальний план визначає червоні лінії та лінії регулювання забудови.

Відповідно до планів червоних ліній міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність або користування (оренду) земельних ділянок, встановлюють на відповідній території єдині умови та обмеження використання земель, визначених для містобудівних потреб.

Згідно з ДБН Б.2.2-1-01. Містобудування. Планування і забудова населених пунктів, в межах червоних ліній територія населеного пункту відноситься до територій загального користування.

До червоних ліній прив`язуються межі ділянок, на яких ведеться розмежування прилеглих територій чи будівництво споруд. Для визначення положення червоної лінії слід керуватися топо-геодезичною підосновою масштабу 1:2000, візуальними обстеженнями та документальними матеріалами раніше виконаних відводів ділянок фізичним і юридичним власникам.

Розміщення і будівництво наземних об`єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, окрім об`єктів транспорту та інженерних мереж, у межах червоних ліній вулиць забороняється.

При визначенні положення червоної лінії слід враховувати, що червона лінія не може змінювати своє положення в залежності від положення земельних ділянок окремих власників. Тому при проектуванні червоної лінії слід враховувати положення капітальних споруд, прокладання підземних, наземних та надземних комунікацій, існуюче розташування зелених насаджень. В зв`язку з цим при проектуванні червоної лінії з метою вирівнювання її можливі випадки з вилученням у одних власників частини їх територій і прирізанням їх до інших власників. Розмір між двома червоними лініями однієї вулиці чи площі має бути таким, щоб між ними можна було розмістити проїзну частину , тротуари, зелені насадження з можливістю нормативного прокладання інженерних мереж.

Згідно п. 7.34. з метою вирівнювання червоної лінії без додаткових обґрунтувань не допускається знесення капітальних будівель, прокладання червоної лінії через будинки, розміщення чи збереження елементів капітальних споруд окремих власників на території загального користування.

У випадку, коли існує необхідність збільшити розміри між обома червоними лініями, слід розробляти техніко-економічне обґрунтування доцільності зносу існуючих капітальних споруд, зелених насаджень та демонтажу інженерних комунікацій.

Рішення щодо проведення таких розробок та їх затвердження, згідно із законодавством України, приймає міська Рада .

Після затвердження проекту реконструкції чи перебудови вулиці має розроблятися новий геодезпроект.

Суд звертає увагу, що Рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804 затверджено Генеральний план міста Києва та проект планування його приміської зони на період до 2020 року.

Відповідно до розділу 5 «Функціонально-планувальна організація» Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 №370/1804, функціонально-планувальна організація столиці в проектних межах передбачає формування компактних сельбищних і житлових районів, збалансованих за розселенням, місцями праці, обслуговування і рекреацією. Утворення сельбищно-виробничих планувальних зон передбачає організацію взаємозумовлених угрупувань житлових, виробничих і ландшафтно-рекреаційних районів. На проектний період визначено 8 планувальних зон, зокрема: 1 Центральна планувальна зона.

Перспективи функціонально-планувальної організації передбачають відтворення архітектурно-художнього колориту Києва, збереження історико-культурної спадщини та історичного ландшафту Центральної планувальної зони з обмеженням висоти будівель, що споруджуються згідно спеціальних обґрунтувань, але не вище двадцяти семи метрів від поверхні землі.

Разом із тим, інші положення згаданого генерального плану не містять обмежень щодо верхньої межі граничнодопустимої висоти забудови на території міста.

Отже, встановлені обмеження висоти будівель на рівні не вище двадцяти семи метрів від поверхні землі, з метою відтворення архітектурно-художнього колориту Києва, збереження історико-культурної спадщини та історичного ландшафту саме для об`єктів, які розташовані в Центральній планувальній зоні.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території (зонінг) - це містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації. Зонування території здійснюється з дотриманням зокрема таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови.

Частиною 8 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

З інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за посиланням: https://kga.gov.ua/index.php 20 вересня 2012 року Київська міська рада прийняла рішення №69/8353, яким вирішила розробити План зонування території центральної планувальної зони міста Києва та інших частин міста, проект розміщення першої черги будівництва та подати на затвердження до Київської міської ради в установленому порядку, забезпечивши узгодженість містобудівної документації з Генеральним планом міста Києва (пункт 1).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що 13.11.2013 року Київська міська рада прийняла рішення №518/10006 про затвердження Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у місті Києві.

З розділу 1 Міської програми створення (оновлення) містобудівної документації у місті Києві вбачається, що на момент прийняття Київською міською радою вказаного рішення відсутні затверджені плани зонування територій та детальні плани територій.

На офіційному веб-сайті Департаменту містобудування та архітектури за посиланням: https://kga.gov.ua/rss/2-uncategorised/1237-plan-zonirovaniya розміщено проект Плану зонування території (зонінг) центральної планувальної зони міста Києва, розроблений КО «Київгенплан» на підставі рішення Київської міської ради від 20.09.2012 №69/8353.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на момент видання Містобудівних умов та обмежень № 8326/0/7-1-20 від 14.05.2020, так й на момент розгляду судом даної справи, План зонування території (зонінг) центральної планувальної зони міста Києва не затверджений Київською міською радою, як то передбачено положеннями ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Доказів, які б підтверджували зворотнє, відповідач до суду не надав

Вказане в свою чергу свідчить про відсутність у позивача обов`язку дотримуватись обмежень, встановлених Планом зонування території (зонінгом) центральної планувальної зони міста Києва.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2019 року по справі № 826/11046/16.

Отже, доводи відповідача на підтвердження проектування позивачем об`єкта будівництва житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва, в межах червоних ліній, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

У той же час, із наявного у матеріалах справи викопоіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 судом встановлено, що земельні ділянки на яких позивач планує здійснювати забудову частково поділені червоною лінією, яка відділяє територію забудови від території вулиць і доріг.

При цьому суд зазначає, що саме по собі перебування земельної ділянки у межах вулиць і доріг не є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень. Саме у вказаному документі відповідач повинен зазначити про обмеження у забудові земельних ділянок, а не відмовляти у його виданні.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачем разом з заявою про отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва: «Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва» на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044» було надано відповідачу документи у відповідності до переліку визначеного ч. 3 ст. 29 Закону № 3038-VI), а відповідач відмовляючи у їх наданні діяв не у відповідності до норм ч. 2 ст. 2 КАС України.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене листом №1242 від 29.09.2021, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний код в ) у наданні містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044, є протиправним, а відтак вимога позивача про визнання протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ), оформлене листом №1242 від 29.09.2021, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний код в ) у наданні містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044, підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) видати Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний ) містобудівні умови та обмеження для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044 за намірами зазначеними в заяві № 21 від 08.09.2021, а саме: висота будівлі (абсолютна відмітка) - орієнтовано 100 м; загальна площа комплексу (в т.ч. житлова та громадська) - орієнтовано 50 000 м.кв.; будівельний об`єм комплексу - орієнтовано - 150 000 - 160 000 м. Куб, суд зазначає таке.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України, відповідно до якої, зокрема, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктом 4 частини другої ст. 245 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

При цьому, суд вказує, що п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на який посилається відповідач в обґрунтування оскаржуваного рішення, в якості єдиної підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень визначає невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Водночас, у разі відсутності невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Обрання такого способу захисту та відновлення прав позивача не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки положення п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають лише єдину підставу для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень - невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Оскільки факт такої невідповідності судом у межах даної адміністративної справи не встановлений, то підстави для відмови у наданні Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), позивачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаної земельної ділянки відсутні.

Натомість, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду. Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Проте, у межах спірних правовідносин Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не мав права відмовити у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з відсутністю визначеної чинним законодавством підстави для такої відмови, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати містобудівні умови та обмеження.

Разом з тим, реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), змісту таких умов та обмежень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №522/6069/14-а.

У той же час, у межах даної справи, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/3608/18.

Відтак, обрання такого способу захисту та відновлення прав позивача як зобов`язання надати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки за відсутності передбачених законом підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень відповідач зобов`язаний надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва вказаної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) видати Товариству з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (ідентифікаційний ) містобудівні умови та обмеження для об`єкту будівництва: Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044 за намірами зазначеними в заяві № 21 від 08.09.2021, а саме: висота будівлі (абсолютна відмітка) - орієнтовано 100 м; загальна площа комплексу (в т.ч. житлова та громадська) - орієнтовано 50 000 м.кв.; будівельний об`єм комплексу - орієнтовано - 150 000 - 160 000 м. Куб.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі, а саме зобов`язати відповідача протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Зважаючи на обставини встановлені у даній справі, а саме протиправність оскаржуваного рішення та необхідність видачі містобудівних умов та обмежень департаментом за підсумками розгляду цієї справи, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі, а саме зобов`язати відповідача протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У той же час, відповідач у справі обов`язку щодо доведення правомірності своїх дій та рішень не виконав, відзиву без поважних причин не надав, що судом кваліфікується у відповідності до приписів ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, як визнання позову.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності задоволення адміністративного позову повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 22, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (, 01042. м. Київ, провул. Новопечерський, 5) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ), оформлене листом №1242 від 29.09.2021, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «АНТУРІОН» (ідентифікаційний код в ) у наданні містобудівних умов та обмежень для об`єкту будівництва: «Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва» на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044.

3. Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «АНТУРІОН» (ідентифікаційний ) містобудівні умови та обмеження для об`єкту будівництва: «Будівництво житлово-громадського комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного та торговельного призначення на вул. Жилянській 148-162 у Шевченківському районі м. Києва» на земельних ділянках за кадастровими номерами: :88:168:0040 та 0:88:168:0044 за намірами зазначеними в заяві № 21 від 08.09.2021, а саме: висота будівлі (абсолютна відмітка) орієнтовано 100 м; загальна площа комплексу (в т.ч. житлова та громадська) орієнтовано 50 000 м.кв.; будівельний об`єм комплексу орієнтовано 150 000 160 000 м. куб.

4. Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код в ) протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання

5. Присудити з бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АНТУРІОН (, 01042. м. Київ, провул. Новопечерський, 5) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Погрібніченко