Справа № 620/6881/21
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6881/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Північної митниці Державної митної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Державної митної служби України про визнання протиправними дій та рішень, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Північної митниці Державної митної служби України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення митниці від 21.05.2021 UA102030/2021/00078 про відмову у митному оформленні декларації № UA 102030/2021/634600.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем не було надано до митного оформлення документів, які б підтверджували країну походження товару. Отже, позивачем було порушено вимоги п. 3 ч. 11 статті 264 МК України та розділу II Порядку заповнення митних декларацій - бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерстві фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, що в свою чергу, призвело до прийнятті Картки відмови.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Північної митниці Державної митної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідачем заявлено клопотання про заміну відповідача Північної митниці Державної митної служби України, на її правонаступника - Чернігівську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 вересня 2020 року № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби», п. 1 якої передбачено спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Північної митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної служби (створення єдиної юридичної особи).

Відповідно до п. 2 Постанови, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них. структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Наказом Держмитслужби від 19 жовтня 2020 року № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» утворено Чернігівську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено реєстрацію Чернігівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України: ; місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6).

Згідно наказу Державної митної служби України від 30 червня 2021 року № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи» митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що Чернігівською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України повністю підтверджено наявність підстав, які визначені в статті 52 КАС України, щодо здійснення заміни відповідача її правонаступником, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про заміну Північної митниці Державної митної служби України як відповідача по даній справі на її правонаступника Чернігівську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.05.2021 позивачем подано до відділу митного оформлення № 2 митного посту «Чернігів-центральний» Північної митниці Держмитслужби (далі - ПМО) митну декларацію № UA102030/2021/634600 для здійснення митного контролю та митного оформлення товару «легковий автомобіль: марка HONDA, модель JAZZ, кузов № НОМЕР_1 , що був у вжитку, календарний рік виготовлення - 2002, моделний рік виготовлення - 2002, тип двигуна - БЕНЗИНОВИЙ, об`єм двигуна - 1246 см 3, потужність - 57 кВт, тип кузова - ХЕТЧБЕК, кіл-ть місць, включаючи водія - 5, колісна формула 4x2. Призначений для пересування по дорогах загального користування категорія ТЗ - МІ. Виробник: HONDA, JP. Торговельна марка: HONDA», відповідно до обраного митного режиму імпорту з пакетом електронних копій паперових документів до неї (далі - ЕМД).

Згідно інформації АСМО «Інспектор» 21.05.2021 о 14 год. 18 хв. зазначену ЕМД отримано посадовою особою ПМО, зареєстровано за № UA102030/2021/6346С та прийнято для митного оформлення.

21.05.2021 посадовою особою ПМО було прийнято письмове рішення про неможливість здійснення митного оформлення Товару за цією ЕМД та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102030/2021/00078 з причини: «Відповідно до вимог ст. 43 Митного кодексу України від 13.03.12 № 4495- VI (зі змінами та доповненнями країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації. Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. В доданих до митної декларації документах відсутній документ, який відповідно до ст. 43 Митного кодексу України підтверджує країну походження. Враховуючи вищевикладене, декларантом у графі 44 митної декларації не зазначено документ, що підтверджує заявлену у графі 34 наданої до митного оформлення митної декларації країну походження товару. Таким чином заявлена у графі 34 митної декларації країна походження, документально не підтверджена, та відповідно заповнена невірно, чим порушено вимоги підпункту 3 частини 11 статті 264 МКУ та розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 651 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684)».

Вважаючи рішення митниці від 21.05.2021 UA102030/2021/00078 про відмову у митному оформленні декларації № UA 102030/2021/634600 протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та другої статті 36 МК України визначено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим кодексом.

Згідно частини 1 та частина 2 статті 43 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

Разом з тим, частинами 8 та 9 статті 43 МКУ передбачено, що у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості. Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до частини 1 статті 44 МКУ для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару.

Частиною 2 статті 44 МКУ передбачено, що у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється(декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень(квот), інших заходів економічного або торгівельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» (далі - Постанова) до 31 грудня 2021 року(включно) заборонено ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації, за переліком згідно з додатком.

Як передбачає додаток до Постанови, товар за кодом згідно з УКТЗЕД походженням з Російської Федерації заборонений до ввезення на митну територію України.

Отже, на момент митного оформлення у митниці були підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України, а тому країна походження товару повинна бути задекларована митному органу в обов`язковому порядку.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що у доданих до ЕМД № UA 02030/2021/634600 документах був відсутній документ, який відповідно до ст. 43 МКУ підтверджує країну походження та відповідно Позивачем у графі 44 митної декларації не було зазначено жодного документу, що підтверджує заявлену у графі 34 наданої до митного оформлення ЕМД країну походження товару.

Таким чином, заявлена у графі 34 ЕМД країна походження документально не була підтверджена.

Отже, позивачем було порушено вимоги підпункту 3 частини 11 статті 264 МКУ та розділу II Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684 (далі - Порядок), що, в свою чергу, призвело до прийняття Картки відмови.

Щодо визначення країни походження товару на підставі висновку про визначення параметрів технічних характеристик автомобіля від 19.05.2021 № 2105191, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що позивачем під час подання ЕМД №UA102030/2021/634600 до митного оформлення для підтвердження країни походження товару було надано документ: «Висновок про визначення параметрів технічних характеристик автомобіля № 2105191 від 19.05.2021» (у графі 44 ЕМД зазначено код документу « 7017»), виданий Науково-дослідним бюро судових експертиз (сертифікат № 21/95).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що бланк даного висновку містить граматичні помилки, більш того, відповідно до бланку організація видачі зазначена як «Науково-дослідне бюро судових експертиз», проте на документі проставлена печатка ФОП ОСОБА_2 .

Також до митного оформлення позивачем додатково було надано сертифікат від 27.09.2019 № 21/95, виданий Науково-дослідним Бюро судових експертиз «Сантодор», який підтверджує, що ФОП ОСОБА_2 відповідно до п. 22 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 пройшов в Науково-дослідному Бюро судових експертиз «Сантодор» підготовку та стажування як працівник, що здійснює огляд ідентифікаційних номерів транспортних засобів за програмою «Загальні положення експрес діагностики ідентифікаційних номерів транспортних засобів».

Пунктом 1 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено, що цей Порядок визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Пункт 22 Порядку передбачає, що працівники суб`єкта господарювання, які здійснюють огляд транспортних засобів і звіряння ідентифікаційних номерів, повинні мати відповідну підготовку. Результати огляду транспортного засобу і звіряння ідентифікаційних номерів відображаються в акті огляду реалізованого транспортного засобу.

Відтак, колегія суддів зауважує, що наданий позивачем Сертифікат від 27.09.2019 № 21/95 може бути використаний лише в процесі торгівлі, проте юридичної сили для визначення країни походження він не має, так само і висновок про визначення параметрів технічних характеристик автомобіля від 19.05.2021 № 2105191 не є тим документом, який підтверджує країну походження товару.

Отже, для підтвердження країни походження товару необхідно заявлення (декларування) у митній декларації одного з документів, що підтверджують країну походження товару, відповідно до статті 43 МКУ, а саме: сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Щодо підстав для визнання протиправною та скасування картки відмови, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове (вмотивоване митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених МК України.

Розділом VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, із змінами і доповненнями (далі - Порядок-2), визначено порядок оформлення карток відмови.

Так, відповідно до п. 7.1 Порядку-2 у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку-2.

Картка відмови складається посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову, за допомогою автоматизованої системи митного оформлення у межах строку, відведеного ст. 255 МКУ для завершення митного оформлення.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Порядку-2).

Відповідно до п. 7.5 Порядку-2 картка відмови роздруковується у двох примірниках і підписується посадовою особою митного органу, яка прийняла рішення про відмову, а у разі електронного декларування - формується тільки як електронний документ.

Картка відмови, оформлена як електронний документ, або електронний примірник картки відмови на паперовому носії надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим ЕЦП посадової особи митних органів, яка прийняла рішення про відмову. Другий примірник картки відмови на паперовому носії, а також копії документів, що були підставою для оформлення цієї картки відмови, залишаються на зберіганні в підрозділі митного оформлення.

Відтак, колегія суддів вважає, що посадовою особою митниці обґрунтовано та з дотриманням відповідного Порядку-2 складено картку відмови, а відтак підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно прийнято рішення від 21.05.2021 UA102030/2021/00078 про відмову у митному оформленні декларації № UA 102030/2021/634600.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції щодо неправомірності оскаржуваного позивачем рішення про корегування митної вартості.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного по суті вирішення питання, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Північної митниці Державної митної служби України задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 23.02.2022р.)