Справа № 514/404/21
Суддя: Тончева Н. М.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 514/404/21
Провадження по справі№ 2-а/514/1/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

за участю секретаря - Георгієвій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Болградського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області інспектора СР ПП ВП №1 Болградського РВП ст. лейтенанта поліції Вєтєва Миколи Зіновійовича про скасування постанови серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУаАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Болградського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області, інспектора СР ПП ВП №1 Болградського РВП ст. лейтенанта поліції Вєтєва Миколи Зіновійовича про скасування постанови серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУаАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 06.04.2021 року інспектором СР ПП ВП 1 Болградського РВП ст. лейтенанта поліції Вєтєвим М.З. було винесено постанову серії БАБ №934562 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень. Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 06.04.2021 року о 13 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «MAZDA RX - 8», державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Европейська в м. Арциз, був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із вказаною постановою позивач не погоджується та просить суд її скасувати з тих підстав, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки керував автомобілем будучи належно пристебнутим паском. Зазначає, що вже після зупинки транспортного засобу він відстебнувся та вийшов з автомобілю для з`ясування причини зупинки.

Також, позивач зазначає, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції грубо порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, не надавши йому для ознайомлення та дослідження доказів щодо вчинення правопорушення, та відмовивши в задоволенні клопотань про перенесення розгляду справи та залучення адвоката.

У зв`язку з цим, зазначену постанову позивач вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його протиправних дій, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також просив стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до положень ч.4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначається в оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року позивач ОСОБА_1 06.04.2021 року о 06.04.2021 року о 13 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «MAZDA RX - 8», державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Европейська в м. Арциз, був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 «в» ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 7).

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.3 «в» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис (фото) та на адресу суду відеозапис або відповідні фото, що фіксують вчинене правопорушення надані не були.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі № 357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ БАБ №934562 від 06.04.2021 року, складену інспектором СР ПП ВП №1 Болградського РВП ст. лейтенанта поліції Вєтєва М.З. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 454,00 гривні (а.с. 12).

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Болградського районного відділу поліції ГУНП України в Одеській області, інспектора СР ПП ВП №1 Болградського РВП ст. лейтенанта поліції Вєтєва Миколи Зіновійовича про скасування постанови серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУаАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №934562 від 06.04.2021 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Болградського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева