Справа № 120/2700/21-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 120/2700/21-а

21 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, Міністерство внутрішніх справ України оскаржило його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 18 січня 2022 року залишено апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги, вказавши доводи, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 293 КАС України, та які є підставою для оскарження в апеляційному порядку зазначеного рішення суду першої інстанції.

10 лютого 2021 року Міністерством внутрішніх справи на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху подано на адресу суду доповнення до апеляційної скарги, де відзначено про підстави звернення до суду з даною апеляційною скаргою.

Суд, надаючи оцінку доводам апелянта, відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізуючі передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист та звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до частини 3 статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

За приписами частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду, у тому числі, із суб`єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зі змісту наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою виникнення у особи права оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції є вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, повинна мати не лише певний обсяг прав, свобод та інтересів, що можуть бути порушені тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а відповідне питання (стосовно прав, свобод та інтересів цих осіб) вже має бути безпосередньо вирішено у судовому рішенні.

Слід враховувати, що судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у розгляді справи, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права таких осіб, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Водночас, будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, апелянт посилається на те, що саме за результатами розгляду даної справи відповідачем на адресу Міністерства були надіслані документи позивача про призначення одноразової грошової допомоги. При цьому, підставою для їх розгляду, на переконання апелянта, є саме рішення суду, ухвалене в межах даної справи Вінницьким окружним адміністративним судом.

Разом з тим, з`ясувавши обставини щодо вирішення судом першої інстанції у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, спір у даній справі виник між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони з приводу визнання протиправною бездіяльності останнього, що полягає у не оформленні та не надісланні до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу.

Суд зауважує, що рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи третьої особи, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси Міністерства внутрішніх справи України жодним чином не вирішувались.

Отже, у даному випадку рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків вичерпного кола осіб, а відтак, на думку суду апеляційної інстанції, не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів скаржника.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апелянта стосуються ймовірної загрози порушення його прав та інтересів у майбутньому, яке матиме місце після розгляду документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги.

Водночас, апелянт не обґрунтовує порушення або загрозу порушення відповідного інтересу на етапі вирішення питання про наявність або відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищезазначені обставини та правові норми чинного законодавства, суд надавав можливість апелянту обґрунтувати підставність звернення до суду з апеляційною скаргою, проте апелянтом вказаного не здійснено.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що Міністерством внутрішніх справ України не обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду з апеляційною скаргою, що свідчить про невиконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно повернути.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького вищого професійного училища Департаменту поліції охорони про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.