Справа № 461/8185/16-а
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8185/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі судового засідання Бараняку В.В.

за участі:

представника позивача Лозинського Д.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Мірошніченка Михайла Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, свої вимоги мотивував тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченка М.І. від 18.05.2016 року у справі № 1642/20909/16 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 513063,78 грн. Вважає постанову у справі про порушення митних правил протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова винесена у відсутності правопорушника. Також, вважає, що дана постанова складена на підставі пояснень, взятих з матеріалів іншої справи про порушення митних правил №0404/20909/16. Стверджує, що в протоколі про порушення митних правил не зазначено місце та час вчинення порушення митних правил, не зазначено про те, на якій підставі посадова особа митного органу дійшла висновку, що автомобілі продані. Просить суд постанову про порушення митних правил № 1642/20909/16 від 18.05.2016 року визнати протиправною та скасувати.

Рух справи в суді.

Позивач, звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказана справа надійшла в провадження ОСОБА_2 .

26.01.2017 року суддею було винесено постанову про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Галицького районного суду міста Львова від 26 січня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 27 січня 2022 року, рішення судді Н.Б. Зубачик було скасовано, а справу направлено до Галицького районного суду м. Львова на новий розгляд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Л.Д. Фролової.

Ухвалою судді Л.Д. Фролової від 11 лютого 2022 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив позов задовільнити в повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи свого представника до суду не направив. В матеріалах справи міститься відзив, з якого вбачається, що під час розгляду справи про порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України ОСОБА_1 надав пояснення щодо невивезення автомобілів «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 за межі митної території України, а саме вказав, що вказані автомобілі ним продані. На підставі цих пояснень було винесено постанову про порушення митних правил 09.02.2016 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., який позивач оплатив. Окрім того, на підставі вказаних пояснень митним органом винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил від 18.05.2016 року за ст.485 МК України. Зазначає. що позивачем не надано суду доказів того, що пояснення ним надавалися за вказівкою працівника митниці. Стверджує, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил за ст.485 МК України, однак останній на виклик не з`явився. У задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Третя особа у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом було встановлено, що 26.02.2016 року стосовно громадянина ОСОБА_1 працівником митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0404/20909/16 за ознаками порушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Вказаний протокол про порушення митних правил було складено в зв`язку з перевищенням громадянином ОСОБА_1 строку доставки, встановленого ст.95 МК України автомобілів марок: «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 та «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_4 , що перебувають під митним контролем.

26.02.2016 року під час розгляду вказаного протоколу про порушення митних правил заступником начальника Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 надав пояснення щодо причин перевищення строку доставки згаданих транспортних засобів до органу доходів і зборів. З наданих пояснень вбачається, що 19.09.2014 року близько 19 год. 49 хв. через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 та 20.03.2009 року близько 03 год. 03 хв. через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_4 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб). У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що не вивіз в установлений законодавством термін транспортні засоби, оскільки автомобіль «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився в дуже поганому технічному стані і був ним проданий та переданий невідомій йому особі, за що він отримав кошти в сумі 450 доларів США, а автомобіль «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був ним проданий та переданий невідомій йому особі, за що він отримав кошти в сумі 1000 євро (а.с.45-46).

Відтак, заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошниченко М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0404/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у розмірі 8500,00 грн. (а.с.11-13).

Даний штраф ОСОБА_1 сплатив, що підтверджується копією квитанцією №206 від 22.03.2016 року (а.с.14).

18.05.2016 року митним органом Львівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №1642/20909/16, в якому було зафіксовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги та обмеження, встановлені розділом V Митного кодексу України (Глава 17 «Транзит»), а саме здійснив використання автомобілів марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку із якими було надано такі пільги, чим вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

23.03.2016 року та 07.04.2016 року Львівською митницею ДФС України на адресу ОСОБА_1 скеровано лист-повідомлення, яким останній повідомлявся про час та місце розгляду справи про порушення митних правил (а.с.43, 44), однак в призначений час розгляду справи до Львівської митниці ДФС України не з`явився.

позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_1 отримав лист 01.04.2016 року (а.с. 43-44). До того ж, копію протоколу про порушення митних правил направлено ОСОБА_1 27.04.2016 року згідно супровідного листа №8107/13-70-26/в/29 (а.с. 47 зв.), та отримано ним 13 травня 2016 року (а.с. 47).

За результатами розгляду вищевказаного протоколу та інших матеріалів про порушення митних правил, кваліфікованих за статтею 485 Митного кодексу України, 18.05.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1642/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 513 063,78 грн. (а.с. 8-10, 48-49).

Підставою для накладення стягнення є наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України у зв`язку з використанням ним транспортних засобів (автомобілів марки «Nissan Primera» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «Seat Toledo» реєстраційний номер НОМЕР_2 ) стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку із якими було надано такі пільги, зокрема їх продаж, що підтверджено поясненнями позивача, наданими ним в межах іншої справи про порушення митних правил № 0404/20909/16 за ознаками порушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України. Сума несплачених позивачем митних платежів становить: за автомобіль «Nissan Primera» - 94550,57 грн., а за автомобіль «Seat Toledo» - 76470,69 грн., разом 171021,26 грн.

Мотиви прийняття рішення судом.

Статтею 486 Митного кодексу України визначено, що завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм чинного законодавства, необхідно вказати, що склад правопорушення, визначеного ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа. яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Метою перевірки наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України необхідно перевірити, чи встановлений факт використання позивачем транспортних засобів в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги (зокрема його продаж), а для доведення суб`єктивної сторони правопорушення слід пересвідчитись у достатності з`ясованих відповідачем підстав на предмет умисних, тобто усвідомлених і цілеспрямованих дій позивача, вчинених з метою уникнути від сплати митних платежів.

Відповідно до статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

Частиною другою вищенаведеної статті передбачено, що до процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4-6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 Митного кодексу, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст.485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Частиною 1 ст. 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п. 8 ч. 1 ст. 4 та ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Згідно з положеннями ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу (ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України).

Згідно ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про порушення митних прави, та з матеріалів справи, наявність об`єктивної сторони правопорушення відповідач встановив безпідставно використовуючи письмові пояснень позивача, (такі містяться в матеріалах справи, однак внаслідок поганої якості є нечитабельними (а.с.46)), які надані останнім в межах іншої справи про порушення митних правил № 0404/20909/16 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Однак, суд приходить до переконання, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, на підставі визнання ОСОБА_1 себе винним за ч. 3 ст. 470 МК України,- є незаконною, та такою, що винесена з обмеженням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідачем не спростовані факти продажу авто про які зазначав позивач, як і не доведено наявність у позивача умисних, тобто усвідомлених і цілеспрямованих дій, вчинених з метою уникнення сплати митних платежів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що митним органом не доведено законності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , про скасування постанови митного органу та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

Керуючись ст. ст. 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про порушення митних правил № 1642/20909/16 від 18.05.2016 року визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за 485 Митного кодексу України закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова