Справа № 640/21956/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Київ № 640/21956/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, к. 414) Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, б-р В. Гавела, 8-А) Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8)
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА» (далі також Позивач, Товариство) з позовною заявою до Київської міської митниці ДФС (далі також Відповідач 1, Митниця), Державної фіскальної служби України (далі також Відповідач 2, ДФС України), в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС від 18.09.2018 № КТ-U-2018 про визначення коду товару.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС від 02.11.2018 № 35847/6/99-99-19-03-03-18 про відсутність підстав для відкликання рішення Київської міської митниці ДФС.

3. Зобов`язати Київську міську митницю ДФС розмитнити щити як устаткування для металевих риштувань, опалубок за товарною позицією УКТ ЗЕД.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржувані рішення Відповідачів є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Позивач правильно визначив код товару за УКТЗЕД під час розмитнення товару за договором поставки, який був необґрунтовано змінений Відповідачем 1, що проігноровано Відповідачем 2, внаслідок чого порушені права Позивача, які підлягають поновленню у заявлений ним спосіб.

Представник Відповідача 1 подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки спірне рішення Відповідача 1 є законним, винесеним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, внаслідок виявлення під час митного оформлення Позивачем товарів порушень правил класифікації товарів.

Представник Відповідача 2 подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому наголосив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки спірне рішення Відповідача 2 є законним, винесеним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Розглянувши подані сторонами (їх представниками) документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем (Покупець) та ТОВ «Ульма Опалубка Казахстан» (Продавець) укладено договір поставки № 01/UKR/2017 від 19.01.2017, предметом якого є поставка Продавцем Покупцю опалубки для бетонування перекриттів та стін, аксесуарів для залізобетонних робіт і будівельних лісів.

Згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною на товар № 666172 код товару визначений .

Під час митного розмитнення товару комплекту стальної опалубки для бетонування (б/у): щит 60х330 PR - 16 шт., щит 75х330 PR 10 шт., щит 90х330 PR 29 шт., щит 240х330 PR 12 шт., щит універсальний MZ 75Х330 PR - 44 шт., використовується для заливання бетону у бетонних або залізобетонних конструкціях, торговельна марка: Ulma, Позивачем була подана митному органу МД від 07.09.2018 № UА100020/2018/179331, в якій код товару за УКТ ЗЕД визначено ним за кодом .

Натомість, рішенням про визначення коду товару від 18.09.2018 № КТ-U-2018, Відповідачем 1 самостійно змінено код товару з (графа 33 ВМД) на (графа 33 ВМД).

Не погоджуючись з таким рішенням Відповідача 1, Позивач звернувся до ДФС України зі скаргою про його скасування, за результатом розгляду якої, рішенням від 02.11.2018 № 35847/6/99-99-19-03-03-18 ДФС України повідомила Позивача про відсутність підстав для відкликання спірного рішення.

Незгода Позивача з наведеними рішеннями Відповідачів, зумовила його звернення до суду з даною позовною заявою.

При цьому, частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє, зокрема, оскаржувані рішення суб`єктів владних повноважень на відповідність вищенаведеним, закріпленим процесуальним законом критеріям.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та доводам представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктами владних повноважень в основу прийнятих спірних рішень на відповідність вимогам частини другої 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовна заява є частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Для вирішення спірних правовідносин судом застосовано, зокрема, норми Митного кодексу України від 13.02.2012 № 4495-VI (далі також - Кодекс), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Кодексу, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно зі статтею 67 Кодексу, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-УІІ, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або З (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач під час митного оформлення товару у графі 33 ВМД визначив його код за УКТ ЗЕД 7308 40 00 00 - металоконструкції (за винятком збірних будівельних конструкцій товарної позиції 9406) та їх частини (наприклад, мости та їх секції, ворота шлюзів, башти, решітчасті щогли, покрівлі, каркаси до покрівлі, двері, вікна та їх рами, пороги для дверей, заслони, балюстради, стовпи та колони), з чорних металів; листи, стрижні, кутики, фасонні профілі, труби та аналогічні вироби, з чорних металів, призначені для використання у металоконструкціях: устаткування для металевих риштувань, опалубок, підпірок або кріплень для шахт.

Натомість, спірним рішенням, Відповідач 1 визначив код імпортованого Позивачем товару за кодом УКТ ЗЕД 8480 60 00 00 - опоки для металоливарного виробництва; піддони ливарні; моделі ливарні; форми (крім виливниць) для лиття металів, карбідів металів, скла, мінеральних матеріалів, гуми або пластмас: форми для лиття мінеральних матеріалів.

Поставка Позивачем товару за кодом УКТ ЗЕД 7308 40 00 00 підтверджується супровідною документацію на товар (у тому числі, міжнародною товарно-транспортною накладною № 666172).

Окрім того, згідно з висновком КНДІСЕ за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження від 20.09.2018 № 20122/18-53 підтверджено, що роздрібно-пересувна, крупно щитова металева опалубка, згідно наданих Товариством документів у відповідно до УКТ ЗЕД відповідає товарним характеристикам коду 7308 40 00 00.

Виходячи з наведеного, враховуючи зміст Пояснень до УКТ ЗЕД, а також аналізу супровідних документів на імпортований Позивачем товар, що містяться в матеріалах справи, суд погоджується з позицією Позивача про визначення імпортованого ним товару за УКТЗЕД за кодом 7308 40 00 00.

При цьому судом встановлено, що Відповідач 1 порушив процедуру за якою здійснюється самостійна класифікація коду товару та, відповідно, процедуру прийняття спірного рішення.

Так, пунктом 5 розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (далі також - Порядок) визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку у разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Згідно з пунктом 7 розділу III цього Порядку у разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТЗЕД проводиться після їх надання.

Разом з тим, Відповідачем 1 не подано суду доказів виконання наведених вимог Порядку та/або доказів неподання Позивачем документів, які підтверджують класифікацію товару, що свідчить про формальний підхід боку Відповідача 1 до перевірки правильності класифікації товару на підставі задекларованих Позивачем відомостей.

Окрім того, частиною першою статті 255 Кодексу передбачено, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 7 розділу ІІІ Порядку визначено, що строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів.

Згідно з пунктами 2, 3 частини другої статті 255 Кодексу, строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 356 Кодексу визначено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки (частина друга статті 356 Кодексу).

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина сімнадцята статті 356 Кодексу).

Відповідно до статті 338 Кодексу, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення, пред`явлених органу доходів і зборів (у тому числі для перерахунку та зважування), проводиться в можливо короткий строк після прийняття рішення про його проведення.

За письмовим рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки, огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може також проводитися, якщо: 1) митна декларація не подана декларантом протягом строку, встановленого статтею 263 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що ці товари переміщуються через митний кордон України з порушенням норм цього Кодексу та інших законів з питань державної митної справи; 2) товари виявлено (знайдено) під час здійснення митного контролю в зонах митного контролю та/або транспортних засобах, що перетинають митний кордон України, і їх власник невідомий;

3) декларантом не виконуються обов`язки, встановлені статтею 266 цього Кодексу.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що митна декларація подавалась Позивачем Відповідачу 1 07.09.2018. Разом з тим, додаткові документи у Позивача для підтвердження класифікації товару, Відповідачем 1 не витребовувались. Натомість акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу складено лише 14.09.2018, при цьому взяття проб (зразків) товарів з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, Відповідачем 1 не здійснювалось.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що рішення Відповідача 1 прийняте з порушенням строків, встановлених пунктом 7 розділу III Порядку, а також з порушенням строків митного оформлення товарів, встановлені статтею 255 Кодексу.

Виходячи з наведеного в сукупності суд вважає, що спірне рішення Відповідача 1 є протиправним, відповідно, протиправним є також рішення Відповідача 2, які підлягають скасуванню в силу свої протиправності.

Разом з тим, вимога Позивача про зобов`язання Відповідача 1 розмитнити відповідний товар за товарною позицією УКТ ЗЕД, задоволенню не підлягає, оскільки адміністративний суд не може підміняти орган та перебирати на себе повноваження, які належать виключно митному органу, як дискреційні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу, проаналізувавши та надавши об`єктивну оцінку письмовим доказам та поясненням представників сторін, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовної заяви та її часткове задоволення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Відповідачі належним чином не виконали обов`язок щодо доказування правомірності прийнятих ними спірних рішень, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС від 18.09.2018 № КТ-U-2018 про визначення коду товару.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС від 02.11.2018 № 35847/6/99-99-19-03-03-18 про відсутність підстав для відкликання рішення Київської міської митниці ДФС.

В іншій частині відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук