Справа № 640/26393/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Ключковича В.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідок Офісу Генерального прокурора: №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 06.09.2017р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 42470.55 грн.; №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 02.01.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 50420,26 грн.

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві затвердженого протоколом /розпорядженням від 02.09.2020, яке отримав на електронному порталі Пенсійного фонду України (та підтверджене в листах відповідача №2600-0310-8/145418 від 12-16.10.2020) щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії з розміру 60% його заробітку 62166,66 грн. та отримання ним максимального розміру пенсії десять прожиткових мінімумів, що складає 17120 грн.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 80% від розміру середнього заробітку без обмеження її максимального розміру, відповідно до довідок Офісу Генерального прокурора №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 06.09.2017р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 42470.55 грн.; №21- 1603зп від 07.09.2020 станом на 02.01.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 50420,26 грн.; № 21-1434зп від 16.07.2020р. станом на 26.03.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 62166,66 грн. з 06.09.2017р. по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером органів прокуратури з 02.01.2014р. та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ. Звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії отримав відмову. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки призначення пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому, при проведенні перерахунку пенсії, застосуванню підлягає редакція статті закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи на момент призначення пенсії. Також звертає увагу, що його право на отримання пенсії, виходячи із розміру 80 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження максимальним розміром уже встановлено в постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 10.10.2016 у справі №760/10537/16-а, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку. Позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.10.2020 №2600-0310-8/145418 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1434зп від 16.07.2020р. станом на 26.03.2020р.;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська 16, ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає наступне: позивач дійсно має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 86 Закону №1697-VII, проте такий перерахунок позивачу вже проведено; частиною 2 статті 86 Закону №1697-VII чітко передбачено, що розмір пенсії колишніх прокурорських працівників складає 60% заробітної плати і саме у такому відсотковому розмірі позивачу проведено перерахунок пенсії; обмеження пенсії максимальним розміром запроваджено Законом №3668-VI, є чинним, не скасованим, а тому на позивача теж розповсюджується. Також норма щодо обмеження пенсій колишніх працівників прокуратури міститься в частині 15 статті 86 Закону №1697-VII.

Крім того, не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що обмеження пенсії колишніх працівників органів прокуратури є неконституційним, оскільки суттєво звужує існуючі соціальні гарантії прокурорів, як під час проходження ними публічної служби, так і після неї. Зазначає, що обмеження пенсії позивача не відповідає критеріям справедливості, оскільки за такого підходу пенсія звичайного працівника прокуратури та працівників прокуратури вищої ланки буде однаковою.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням до набрання законної сили рішення Верховним Судом по справі №580/5962/20. Зобов`язано учасників судового процесу повідомити суду про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від позивача про поновлення провадження у справі в зв`язку з набранням законної сили рішенням Верховного Суду по справі № 580/5962/20.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем надано суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких зазначає, що судом апеляційної інстанції не підлягає підчас розгляду даної справи позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №580/5962/20 не підлягає врахуванню, оскільки судом касаційної інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, перерахунок пенсії та призначення пенсії є різними поняттями.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що позивач з 02.01.2014 року перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років, яка була призначена на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789- XII (у редакції на день призначення) в розмірі 80 відсотків заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ОСОБА_1 28 липня 2020 року звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про перерахунок пенсії відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора № 21-1434зп від 16.07.2020р. станом на 26.03.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 62166,66 грн. без обмеження максимального розміру з 01.01.2018р. та з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 № 6-р/2020.

Листом від 11.09.2020 року №2600-0310-8/127995 відповідач повідомив позивача, що перерахунок пенсії проведено з 01.04.2020 року із заробітку 62166,66 грн. в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-УІІ.

Позивач повторно 13.09.20р. через ВЕБ-портал звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідок Офісу Генерального прокурора: №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 06.09.2017р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 42470.55 грн.;- №21- 1602зп від 07.09.2020 станом на 02.01.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 50420,26 грн № 21-1434зп від 16.07.2020р. станом на 26.03.2020р., яка передбачає розмір заробітної плати на суму 62166,66 грн. без обмеження максимального розміру з 06.09.2017р.

Листом від 12.10.2020року №2600-0310-8/145418 відповідач повідомив позивача, що перерахунок пенсії прокурорам Офісу Генерального прокурора здійснюється з 01.04.2020 на підставі довідок про розмір заробітної плати станом на 26.03.2020р., а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно інших довідок №21- 1602зп від 07.09.2020 та №21- 1603зп від 07.09.2020, які видані офісом Генерального прокурора, та в яких зазначені складові заробітної плати працюючого за відповідною посадою, яка прирівнюється до старшого прокурора відділу, за нормами чинними на 06.09.2017р. та станом на 02.01.2020р..

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача протиправним і таким, що порушує його пенсійні права, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставним є застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, оскільки вказаний закон поширює свою дію на прокурорів та слідчих органів прокуратури, яким пенсія призначена та виплачується саме за нормами цього Закону з дати набрання ним чинності. Отже, зміни стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Натомість, позивачу пенсія призначена відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, тобто до набрання чинності Законом № 1697-VІІ. В частині відмови у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у цій справі є порушене право позивача на перерахунок пенсії, яке відповідач заперечує. При цьому питання розміру пенсії та порядку її нарахування відповідач не вирішував.

За наведених обставин вимога позивача про виплату перерахованої суми пенсії без обмеження її максимальним розміром, є передчасною.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення Позивачу пенсії у 2014 році особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Частиною 1 указаної статті Закону було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, у подальшому частина 13 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 року).

Відповідно до частина 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (у подальшому ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Так,14.10.2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.

Частина 20 статті 86 Закону №1697-VІІ (у первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини 20 статті 86 Закону №1697-VІІ та частини 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

У подальшому, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (надалі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Викладене, з урахуванням рішення Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20, дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як зазначено Верховним Судом у згаданому рішенні, набрала чинності з 13.12.2019 року, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019 року. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення у зразковій справі №560/2120/20 стосувалося не лише питання перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1789-ХІІ, а й підстав для такого перерахунку. У вказаному рішенні зазначено, що перерахунок пенсії необхідно проводити на підставі відповідних довідок прокуратур, виданих на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657.

Як свідчать матеріали справи, довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана Офісом Генерального прокурора відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7(ІІ)/2019 та рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6- р/20120.

Отже висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії саме на підставі вищезазначеної довідки відповідають нормам матеріального права та позиції Верховного Суду у неодноразово згаданій вище зразковій справі.

У свою чергу, надаючи оцінку щодо позовних вимог в частині щодо здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її граничного розміру, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право Позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно.

Тому, на переконання судової колегії, суд першої інстанції врахував, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, Пенсійний фонд за наслідками розгляду заяви позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з огляду на відсутність на те правових підстав через невиникнення права на проведення перерахунку пенсії з 13.12.2019 року та неможливості перерахунку пенсії позивачу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155.

Отже, всупереч висновків суду першої інстанції, спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача до суду не існувало. Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку є порушеними.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, що залишив поза увагою суд першої інстанції щодо визначення відсоткового розміру пенсії та щодо її обмеження максимальним розміром.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року, у вже згаданій вище зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Колегія суддів звертає увагу, що в постанові Верховного Суду від 21.12.2021 року по справі №580/5962/20, суд касаційної інстанції відступила від висновку, викладеного, у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувала правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно вказавши на наявність у позивача права на перерахунок пенсії, дійшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визначення відсоткового розміру пенсії та неможливість обмеження її граничного розміру, оскільки перерахунок пенсії позивачу на виконання цього судового рішення ще не було проведено.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційні скарги залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: І.О. Грибан

В.Ю. Ключкович