Справа № 640/32264/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Київ №640/32264/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомЦентрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків
доАкціонерного товариства «НАК Нафтогаз України»
пропідтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків
встановив:

21 грудня 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Офіс великих платників податків ДПС з «позовною заявою про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків» АТ «НАК «Нафтогаз України», в якій просив підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Акціонерного товариства «НАК Нафтогаз України» (), застосованого Офісом великих платників податків ДПС рішенням від 13 листопада 2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року без змін.

В той же час, постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року скасовано, а справу №640/32264/20 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року у даній справі замінено Офіс великих платників податків ДПС його правонаступником Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач відмовив у допуску до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому позивач правомірно прийняв рішення про застосування арешту майна платника податків відповідно до статті 94 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем порушено процедуру проведення перевірки, а саме абзацу 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Крім того, ним було оскаржено наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» №1315 від 11 листопада 2020 року до суду і з його заявою було відкрито провадження.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №640/28495/20.

Проте, дане клопотання суд залишає без задоволення, оскільки розгляд справи №640/28495/20 не перешкоджає розгляду справи №640/32264/20 по суті.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Офісу великих платників податків ДПС від 11 листопада 2020 року №1315 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки Акціонерного товариства «НАК Нафтогаз України».

Відповідно до направлень на перевірку від 12 листопада 2020 року № 174, 175, 176 з метою проведення перевірки AT «НАК «Нафтогаз України» працівниками Офісу 12 листопада 2020 року здійснено виїзд за відповідною адресою.

Проте, представник за довіреністю AT «НАК «Нафтогаз України» Серга B.C. відмовив у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, за наявності законних підстав для її проведення та допуску посадових осіб Офісу великих платників податків до перевірки.

На підставі зазначеного вище посадовими особами Офісу ВПП ДПС складений акт «Про відмову платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від проведення документальної позапланової виїзної перевірки AT «НАК «Нафтогаз України» ()» від 12.11.2020 №40/28-10-07-02-01/20077720.

Таким чином, у зв`язку з тим, що посадові особи AT «НАК «Нафтогаз України» відмовились від проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та допуску посадових осіб контролюючого органу, на підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 13.11.2020, Офісом ВПП ДПС прийнято рішення від 13.11.2020 №36062/10/28- 10-07-02-01-14 про застосування адміністративного арешту майна платника податків AT «НАК «Нафтогаз України», яке направлене рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника податків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року у справі №640/28403/20 за зверненням Офісу великих платників податків ДПС про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна AT «НАК «Нафтогаз України» закрито провадження, у зв`язку з тим, що існує спір про право в цих правовідносинах з огляду на заперечення відповідачем законності проведення перевірки, недопуск до якої й зумовив звернення Офісу великих платників податків ДПС з даною заявою.

У зв`язку з цим, 21 грудня 2020 року Офіс великих платників податків ДПС звернувся до суду в загальному порядку з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків AT «НАК «Нафтогаз України», застосованого рішенням податкового органу 13.11.2020 №36062/10/28- 10-07-02-01-14.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПК України).

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Статтею 283 КАС України передбачено право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга статті 283 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

За встановлених у даній справі обставин звернення Офісу великих платників податків ДПС до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна АТ «НАК «Нафтогаз України», накладеного рішенням контролюючого органу від 13 листопада 2020 року, лише 21 грудня 2020 року (про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду на позовній заяві), тобто після спливу строку у 96 годин після прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог пункту 94.19.1 статті 94 ПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог податкового органу..

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду по справам №820/3059/17 від 08 серпня 2018 року та №815/3986/16 від 14 січня 2021 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко