Справа № 465/452/22
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі -

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 18.01.2022 року, інспектором лейтенантом поліції Войтина Назарієм Володимировичем УПП у Львівській області ДПП, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5240555, про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1. а ПДР, за що його притягнуто до відповідальності відповідно до ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На підставі вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400 гривень. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії інспектора поліції такими, що суперечать чинному законодавству України. Вважає, що дана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача позов просить задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подав відзив у якому зазначає, що твердження позивача зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують вини позивача. Крім того, звертає увагу суду, що на даному суду відеозаписі позивач визнає допущене ним порушення, а відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільні їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв"язку за безпідставністю такого.

Представник позивача надіслав відповідь на відзив, у якому зазначає, що що відео, надані до суду як докази порушення водієм правил дорожнього руху (ПДР), є неналежними. Оскільки такі докази мають бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП) особи, яка здійснювала запис (фото), чи особи, яка робила їх копію. Таку ж позицію висловив Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 5 квітня 2021 рокуу справі №591/6739/20 «відео докази порушення водіями правил дорожнього руху (ПДР), має бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП)». Отже, Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст. 279 КУпАП та вимог, передбачених пунктом 9 Розділу ІІІ Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.Так, поліцейський, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Відтак, поліцейськими не було проведено встановлених законодавством дій при розгляді справи про адмінправопорушення, що є грубим порушенням процедури розгляду справи. У разі відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд КАС по справі № 428/2769/17 від 24.01.2019 року.Як вбачається з відеозапису, інспектор при зупинці автомобіля запитав позивача чому той не пристібний ременем безпеки, однак не повідомив його, що саме це є причиною зупинки. Крім того, інспектор зазначив, у зв`язку із порушення позивачем правил користування ременями безпеки, до нього буде застосовано відповідальність у вигляді попередження, що не відповідає ч.5. ст 122 КУпАП, адже за таке порушення до порушника можк застосовуватись тільки штраф.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серія ЕАО № 5240555 від 18 січня 2022 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі - 3400 грн.

У постанові вказується, що ОСОБА_3 , 18.01.2022 року о 14.45 год. у м.Львові, по вул.Шевченка,154, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1а ПДР -керування транспорним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, інші спеціальні ознаки, тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Такі висновки узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 177/525/17 та п.п. 14 29 постанови Верховного Суду від 18.06.2020 по справі 686/14075/16-а.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

У постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладені положення та суть правопорушення, зазначеного у протоколі та оскаржуваній постанові, у розглядуваному випадку, для того щоб притягнути позивача до адміністративної відповідальності, відповідач повинен був на підставі належних та допустимих доказів встановити сам факт адміністративного правопорушення.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду та матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо відеозапису, долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву, то суд його відхиляє та вважає недопустимим доказом, оскільки на момент розгяду інспектором поліції Войтиною Н.В. справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, такого доказу не було і в постанові його не зазначено ( у п.7 Постанови посилань на такий доказ немає).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність винесеної ним постанови, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову у справі про накладення адміністративного стягнення серія ЕАО № 5240555 від 18 січня 2022 року на позивача у виді штрафу в розмірі 3400 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає пропорційному стягненню судовий збір в сумі 496,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови -задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5240555 від 18 січня 2022 року про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП в користь ОСОБА_4 496 (чотириста дев"яносто шість) грн. 20 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1

відповідач:Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19

Дата складення повного тексту рішення суду 22 лютого 2022 року.

Суддя Г.П. Мигаль