Справа № 640/32055/21
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ № 640/32055/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про:

визнання протиправною та скасування постанови від 13.10.2021 ВП №65630799 про опис та арешт майна (коштів) боржника;

визнання протиправними дії відповідача щодо здійснення опису, арешту, заборони відчуження майна боржника та передачі на відповідальне зберігання представнику третьої особи, з винесенням відповідної постанови;

зобов`язання відповідача негайно припинити всі дії та скасувати всі прийняті рішення, які не відповідають рішенню Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011 (в редакції ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012), яке набрала законної сили та перешкоджають або можуть перешкоджати виконанню цього судового рішення у встановленому законодавством України порядку;

зобов`язання відповідача не допускати в подальшому вчинення будь-яких дій та ухвалення рішень, які перешкоджають або можуть перешкоджати виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011(в редакції ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012), яке набрала законної сили.

Ухвалою суду від 29.12.2021 року суддею відкрито провадження у справі в порядку визначеному статями 268-271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що здійснення опису, арешту, заборони відчуження майна боржника та передачі на відповідальне зберігання третій особі, суперечить Конституції України та законодавству України, оскільки порушує право на власність. Крім того, судовим рішенням Апеляційного суду міста Києва стягнуто з позивача 1 633 078 грн. 42 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 48, 20 кв.м., загальною площею 73, 70 кв.м. Однак оскаржувана постанова не відповідає рішенню суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили. Позивач вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 13 квітня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2134 має бути вчинено виключно в рамках і в порядку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2011 року.

10 січня 2022 року відповідачем на виконання вимог ухвали суду надано копію матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні 20 січня 2022 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник третьої особи проти задоволення позову - заперечив.

У зв`язку з тим, що позивач та третя особа не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження, та неявки у судове засідання відповідача, суд на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов до переконання про можливість її подальшого розгляду в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою Віталіною Володимирівною відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 3403 виданого 20 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . Вказаний предмет іпотеки належить на підставі дублікату договору купівлі-продажу, виданого 23 липня 2002 року, ОСОБА_2 , державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори №1, зареєстрованого в реєстрі за №9-3857, який зареєстрований 07 липня 2002 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна до реєстрової книги №д.917-225 за реєстровим №588, боржнику- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , місце роботи: невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Зазначене майно булої передано ОСОБА_1 в іпотеку - Акціонерному Банку "Київська Русь", , 30 квітня 2006 року, що підтверджується дублікатом договору іпотеки, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 05 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №5891, в забезпечення виконання зобов`язань ДП "ЛЮБИЧ-КРЕМЕНЧУК" , місцезнаходження : 39623, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. 60 років Жовтня, 158, кв.20, за Кредитним договором№4705-47.2-03 від 29 березня 2006 року. Згідно договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки/застави, посвідченого Короєвою-Яремчук Т.М., державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 06 лютого 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №15-122, права та обов`язки за вищевказаними договорами перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Ван» (попередня назва - "Ейпіес Україна"), ; згідно договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим №2353, права та обов`язки за вищевказаними договорами перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», , місцезнаходження: 04112, Україна, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд №8, пов.6, оф.32, р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ "АЛЬФА-БАНК". МФО 300346, надалі - стягувач. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме - квартири АДРЕСА_5 (сорок сім), загальною площею 73,70 (сімдесят три цілих сімдесят сотих) кв.м., житловою площею 4S,20 (сорок вісім цілих двадцять сотих) кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, провулок- Волго-Донський, будинок №17 (сімнадцять), пропоную задовольнити вимоги стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в сумі, 2 691 825 (два мільйони шістсот дев`яносто одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) грн. 94 коп. Заборгованість нараховується станом на 25 лютого 2021 року і включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 1 319 134 (один мільйон триста дев`ятнадцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 46 коп.; - заборгованість за відсотками - 1 372 691 (один мільйон триста сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто один) грн. 48 коп.;

13 жовтня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова Віталіна Володимирівна прийняла постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 73,70 кв.м., житловою площею 48,20 кв. м. за адресою: АДРЕСА_6 , квартира розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Згідно пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі по тексту - Інструкція №512/5), після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Наведене свідчить, що винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника належить до повноважень приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2011 року у справі №22-5959/2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку «Київська Русь» 1 633 078, 42 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 48, 20 кв.м., загальною площею 73, 70 кв.м. Звернення стягнення провести шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 500 000 грн.

20 травня 2020 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задоволено, замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Апеляційного суду міста Києва від 14 квітня 2011 року.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. 13 квітня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 2134, мають бути вчинені виключно в рамках і в порядку виконання рішення Апеляційного суду м. Києві від 14 квітня 2011 року. Оскільки згідно з п.п. 4.3.4 п. 4.3 договору іпотеки, іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 5.2 даного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду. На думку позивача, положення договору надають право вибору порядку звернення стягнення на предмет іпотеки тим самим одночасно виключаючи застосування разом обох порядків до даного правочину.

Тобто, позивач обгрунтовуючи позовну заяву фактично зазначає, що відповідачем протиправно прийнято до виконання виконавчий напис, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в межах якого і прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів).

Однак жодних обгрунтувань, щодо того, які самі дії при прийняті оскаржуваної постанови відповідачем вчинено протиправно, та сама постанова є протиправною, у позовній заяві не зазначено, а тому на думку суду позивачем невірно вибрано спосіб захисту порушеного права.

Крім того, як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивачем оскаржувалася постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2021 року у ВП №65630799. Ухвалою суду від 02.09.2021р. у справі №640/17735/21 повернуто позовну заяву позивачу, оскільки відсутні поважні причини пропуску строків звернення до суду. Ухвала суду набрала законної сили, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження в рамках якого винесена оскаржувана постанова не скасована та невизнана протиправною у судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що виконавцем під час прийняття постанови про опис та арешт майна (коштів) дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а постанова приватного виконавця Кисельової Віталіни Володимирівни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.10.2021 року ВП №65630799 є законною, обгрунтованою та такою, що прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання негайно припинити всі дії та скасувати всі прийняті рішення, які не відповідають рішенню Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011 (в редакції ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012), яке набрала законної сили та перешкоджають або можуть перешкоджати виконанню цього судового рішення у встановленому законодавством України порядку, то суд також відмовляє в задоволенні в цій частині, оскільки вони необгрунтовані, не зазначено які саме рішення, та з яких підстав їх слід скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача не допускати в подальшому вчинення будь-яких дій та ухвалення рішень, які перешкоджають або можуть перешкоджати виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 14.04.2011(в редакції ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012), яке набрала законної сили, то суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають з тих підстав, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено захист прав та охоронюваних законом інтересів на майбутнє, тобто прав та інтересів порушення яких наразі не відбулося.

Враховуючи вищезазначене та аналізуючи вказані вище норми та виходячи з наявних в матеріалах справи документів, керуючись приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені положеннями ст. 255, ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Амельохін