Справа № 391/74/22
Суддя: Ревякіна О. В.
Дата ухвалення: 2022-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/74/22
Провадження № 2-а/391/7/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2022р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Ревякіної О.В., при секретарі Степановій Л.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 050709 від 03.02.2022 року, провадження по справі закрити. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем відносно позивача безпідставно винесено оскаржувану постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, і призначено стягнення у виді штрафу, оскільки відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення правопорушення.

Заперечуючи законність винесеної постанови серії БАБ № 050709 від 03.02.2022 та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, за фактом порушення правил користування ременем безпеки, позивачем зазначено про те, що, 03.02.2022 він керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, був пристебнутий паском безпеки та лише на вимогу поліцейського зупинив транспортний засіб. Жодної підстави для зупинки, які передбачені ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію» йому названо не було. Поліцейський почав стверджувати, що він їхав не пристебнутий, однак жодного доказу на підтвердження цього не надав. За вказаних обставин, вважає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Клопотань до суду від позивача та відповідача не надходило, відзив стороною відповідача не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 050709 від 03.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_1 , керуючи в смт. Компаніївка по вул. Набережна транспортним засобом ЗАЗ 110206, д.н.з НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 на який відсутній поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, був не пристебнутий пасками безпеки та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, з накладенням адміністративного штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» № 6 від 24.06.1988 орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Як вбачається із позовної заяви, позивач заперечує інкриміноване йому порушення правил дорожнього руху, стверджуючи, що він був пристебнутий, а доказів протилежного йому не було надано.

У той же час, відповідач не надав будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, як то відеозапис.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 72 КАС України не підтверджені.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання дій відповідача протиправними, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними при притягненні позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача судового збору.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позивач сплатив судовий збір, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17, враховуючи те, що Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області є юридичною особою, має власні бюджетні асигнування, з Управління на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ № 050709 від 03.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

У задоволенні позову в частині визнання дій протиправними відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління національної поліції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 496,20 грн.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41, ідентифікаційний код в .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 24.02.2022 року.

Суддя О. РЕВЯКІНА