Справа № 640/18738/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ № 640/18738/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, третя особа - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» про визнання протиправними та скасування акту № 3430-1 від 07 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві), третя особа - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», в якому просить суд визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за його заявою від 14 березня 2019 року ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві мало провести позапланову перевірку порушення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» прав побутового споживача при наданні послуг з користування електричною енергією за особовим рахунком № НОМЕР_1 у зв`язку із надісланням йому 04 березня 2019 року попередження про припинення постачання електричної енергії № 18516 від 18 лютого 2019 року у разі несплати наявної заборгованості у сумі 3 238, 90 гривень, прийнятого без врахування вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року у справі № 757/69587/17-ц про заборону ПАТ «Київенерго» вчиняти дії щодо відключення електричної енергії за договором № 0 від 21 березня 2008 року до закінчення розгляду цієї справи судом, яке він розцінював як тиск в розумінні статі 19 Закону України «Про захист прав споживачів», та застосувати до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» визначені законодавством санкції.

За результатами перевірки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено акт перевірки № 3430-1 від 07 серпня 2019 року (далі - Акт), відповідно до висновків якого відсутні підстави вбачати в діях ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» порушення законодавства про захист прав споживачів.

Позивач не погоджується із висновками вказаного Акта та стверджує, що посадовою особою контролюючого органу зроблено висновки про відсутність порушень суб`єкта господарювання по цивільній справі № 757/69587/17-ц, яка на даний час є предметом розгляду Печерського районного суду м. Києва, і не була предметом перевірки, визначеним в його заяві від 14 березня 2019 року.

Таким чином, позивач вважає, що були допущені порушення вимог пункту 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, відповідно до яких орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Позивач зазначає, що вказане порушення призвело до заподіяння значної шкоди його правам та інтересам, чим обумовлена необхідність його звернення із відповідним позовом до суду.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі № 640/18738/19, визначено здійснювати її розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), або заяву про визнання позову.

Позивачем 21 жовтня 2019 року подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позовну заяву шляхом зупинення дії індивідуального акта ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві № 3430-1 від 07 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року у задоволенні зазначеної заяви відмовлено з підстав відсутності на час розгляду заяви ознак можливої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, не доведення неможливості захисту прав позивача без вжиття таких заходів, а також необхідності докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення.

Скориставшись своїм правом, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві 01 листопада 2019 року подало до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні вимог просило відмовити у повному обсязі. При цьому, зазначало, що Акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів не є індивідуальним актом в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України. Він не породжує, не змінює та не припиняє прав та обов`язків осіб та суб`єктів господарювання, а є лише носієм доказової інформації, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Наведене виключає можливість його скасування в судовому порядку.

Водночас, 05 листопада 2019 року пояснення щодо позовної заяви ОСОБА_1 подано третьою особою - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». У поясненнях третьої особи наведено обґрунтування безпідставності позовних вимог та висловлено прохання відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Зокрема, зазначено про те, що саме позивач вказує показання лічильників та проводить оплату електричної енергії на власний розсуд, що у підсумку призводить до зростання у нього заборгованості.

Своєю чергою, на відзив відповідача 13 листопада 2019 року позивачем подано до суду відповідь, у якій він підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, вказуючи при цьому, що стаття 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачає можливість оскарження до відповідного центрального органу або суду в установленому законодавством порядку розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, до яких відносить з-поміж наказу, рішення, розпорядження, припису також і акт про результати планового або позапланового заходу.

Того ж дня, 13 листопада 2019 року, позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог.

Зокрема, у поданій заяві позивач зазначає, що у непроведенні позапланової перевірки за предметом його заяви від 14 березня 2019 року та проведенні, натомість, перевірки на предмет наявності порушень суб`єктом господарювання у цивільній справі № 757/69587/17-ц, розгляд якої продовжується Печерським районним судом м. Києва, він вбачає протиправну бездіяльністю відповідача, у зв`язку із чим збільшує свої позовні вимоги та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року в частині зроблених висновків, зазначених в Описі виявлених порушень;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві внаслідок непроведення перевірки за погодженнями, наданими Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту справ споживачів від 05 липня 2019 року № Д -15.3/10523-19 та Мінекономрозвитку від 26 червня 2019 року № 3633-06/26473-03 та зобов`язати провести позаплановий захід з підстав, вказаних у заяві споживача від 14 березня 2019 року.

Суд зауважує, що про зміну предмета позову заявлено позивачем на стадії підготовчого провадження, що узгоджується зі строками на подання відповідної заяви, визначеними статтею 47 КАС України.

Дослідивши зміст заяви про зміну предмета позову, суд встановив, що така заява відповідає вимогам, встановленим статтею 47 КАС України, заявлена без зміни підстав позову, подання такої заяви не зумовлює необхідності додаткової сплати судового збору, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для її прийняття до розгляду.

Відповідач, у запереченнях на зміни до позовної заяви, надісланих до суду 20 листопада 2019 року, зазначив про те, що він діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах компетенції, ним було вжито заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду звернення позивача, а під час проведення перевірки з`ясовувалися лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення заходу із зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд у суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини, встановлені судом:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 757/69587/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго», за участю третьої особи - ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, про визнання недійсною нарахованої ПАТ «Київенерго» заборгованості за 2016 рік в розмірі 2 447,92 гривні та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній справі та заборонено ПАТ «Київенерго» вчиняти дії щодо відключення заявнику електричної енергії за договором № 0 від 21 березня 2008 року про користування електричною енергією до закінчення її розгляду.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2019 року в підготовчому судовому засіданні замінено відповідача ПАТ «Київенерго» на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

У квітні 2019 року позивачем отримано від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» попередження про припинення постачання електричної енергії у разі несплати заборгованості за спожиту електроенергію, яка станом на 01 січня 2019 року становить 3238,90 гривень, та рекомендовано для уточнення причин виникнення заборгованості та проведення звіряння звернутися до будь-якого з центрів обслуговування клієнтів за вказаними у повідомленні адресами.

Зазначене попередження позивач розцінив як тиск на нього у розумінні статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та звернувся до ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві із заявою від 14 березня 2019 року про захист прав споживача та проведення перевірки, яка зареєстрована відповідачем 15 березня 2019 року за вх. № О-1677.

У заяві ОСОБА_1 просив: «здійснити позапланові заходи та провести перевірку порушення прав споживачів, визначених Законом України «Про захист прав споживачів» щодо термінів, ціни, інших умов, за яких реалізується ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» продукція споживачеві за Попередженням про припинення постачання електричної енергії за № 18516 від 18.02.2019 року згідно укладеного договору від 21.03. 2008 року № 0 про користування електричною енергією».

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до центрів обслуговування ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з метою з`ясування причин виникнення заборгованості за його особовим рахунком № НОМЕР_1 та проведення звіряння, а також доказів відсутності у нього заборгованості станом на 01 січня 2019 року.

Водночас, в матеріалах справи містяться дві заяви про захист прав споживачів та проведення перевірки від 14 березня 2019 року, адресовані ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, які були долучені окремо позивачем та відповідачем. Зазначені заяви мають різні редакції, у тому числі і у прохальній частині.

Суд не приймає до уваги заяву, надану позивачем, з огляду на відсутність підтвердження надсилання цієї заяви саме у такій редакції до контролюючого органу, у той час як отримання заяви у редакції відповідача підтверджено проставлянням вхідного реєстраційного номера та дати на цьому документі.

На підставі заяви ОСОБА_1 (вх. № 0-1677 від 15 березня 2019 року) листом від 05 квітня 2019 року № 06.5/5999 ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві звернулося до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з проханням надати погодження на проведення позапланового заходу (перевірки) ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» щодо порушення зазначеним суб`єктом господарювання законних прав заявника, а саме: неправомірного нарахування йому боргу за спожиту електроенергію.

Листами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 липня 2019 року № Д-15.3/10523-19 та Мінекономрозвитку від 26 червня 2019 року № 3633-06/26473-03 ГУ Дердспоживслужби в м. Києві надано погодження на проведення позапланового заходу у ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Керівником ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві видано наказ про проведення планового заходу від 24 липня 2019 року № 3430 та доручено уповноваженим особам на підставі направлення на проведення перевірки від 24 липня 2019 року № 2754 здійснити перевірку суб`єкта господарювання - ПрАТ «Київські електромережі» на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні громадянина ОСОБА_1 .

Строк проведення перевірки визначено з 25 липня по 07 серпня 2019 року.

За результатами перевірки ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено Акт щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року.

Актом зафіксовано, що суб`єктом господарювання ПАТ «Київенерго» (правонаступник - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») із споживачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на підставі договору від 21 березня 2008 року. Спожиту електричну енергію обліковує засіб обліку типу «КАСКАД-1.11/2.0-П(6) № НОМЕР_2 , відповідно до показів якого проводяться нарахування її вартості. За вказаною адресою зареєстровано пільгу «інвалід ВВВ 2 групи», яка дає право на 100-відсоткову знижку плати за спожиту електричну енергію у межах соціальних нормативів. Спожита електрична енергія, яка перевищує норму соціальних нормативів оплачується за загальним тарифом. Станом на 15 листопада 2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію споживача становила 2 449,54 гривні, яка виникла з 2015 року внаслідок оплати спожитої електричної енергії фіксованими сумами, що не відповідають вартості спожитої електричної енергії. Підприємством 07 лютого 2019 року проведено контрольний огляд приладу обліку за вказаною адресою та після внесення до особового рахунку контрольних показань проведено перерахунок обсягу та вартості електричної енергії відповідно до фактичного споживання.

Будь-яких рішень на підставі складеного Акту відповідачем не приймалось.

Листом від 13 серпня 2019 року № 06.5/14162 ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві поінформовано споживача ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви, зокрема, повідомлено, що за результатами проведення перевірки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відсутні підстави вбачати у діях суб`єкта господарювання порушення законодавства про захист прав споживача та підстави для застосування до нього санкцій, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас, заявника повідомлено про те, що деталізовані роз`яснення проведених нарахувань оплати за спожиту послугу і причини виникнення боргу на його особовому рахунку, ПАТ «Київенерго» надавало йому листом від 08 грудня 2017 року № 42 КД/012/О-21052 та про продовження накопичення боргу на його особовому рахунку.

Позивач вважає протиправними в частині зроблених висновків, зазначених в Описі виявлених порушень, складений відповідачем Акт, а також бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні перевірки за погодженнями, наданими Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 липня 2019 року № Д -15.3/10523-19 та Мінекономрозвитку від 26 червня 2019 року № 3633-06/26473-03, та вбачає необхідність зобов`язати відповідача провести позаплановий захід з підстав, вказаних у його заяві від 14 березня 2019 року, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з цим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_1 в позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, складений за результатами проведення на підставі його особистої заяви від 14 березня 2019 року планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року в частині зроблених висновків, зазначених в «Описі виявлених порушень».

Зазначений Акт складений та оформлений відповідно до вимог частини шостої статті 7 Закону України № 1726-VII від 03 листопада 2016 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 26 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» та спільного наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11 січня 2018 року № 18/14 «Про затвердження форми акта, складеного за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів».

Суд зазначає, що вказаний акт не є правовим документом, він не призводить до обов`язкових юридичних наслідків: породжує, змінює чи припиняє права та обов`язки позивача чи суб`єкта господарювання, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

Зважаючи на те, що самі по собі акти, документи перевірок тощо не породжують жодних правових наслідків чи обов`язків, вони не мають ознак рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), оскарження яких здійснюється за нормами КАС України. Такі документи стверджують факт проведення перевірок за дотриманням вимог законодавства і є лише носіями доказової інформації.

У рішенні № 19-рп/2011від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом. Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно з частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, що позапланова перевірка суб`єкта господарювання та складання відповідного акту здійснювалось без дотримання вимог статті 2 КАС України або всупереч вимог чинного законодавства чи призвела до порушення будь-яких прав позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування індивідуального акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року в частині зроблених висновків, зазначених в «Описі виявлених порушень», є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про визнання бездіяльності ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві, яка, на думку позивача, полягає у непроведенні перевірки за погодженнями, наданими Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 липня 2019 року № Д -15.3/10523-19 та Мінекономрозвитку від 26 червня 2019 року № 3633-06/26473-03, протиправною та зобов`язання відповідача провести позаплановий захід з підстав, вказаних у його заяві від 14 березня 2019 року, суд зауважує таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу зазначених норм належить зробити висновок, що право на захист виникає у випадку порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом порушеного її права.

При цьому протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Разом з тим, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №160/6885/19.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України № 877 -V від 05 квітня 2007 року.

Згідно з пунктом 7 Положення про Головне управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в м. Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року № 209, ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, з-поміж іншого, у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону; накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у томі числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів; сприяє реалізації в Україні Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року.

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абз.3 ст. 1 Закону № 877-V).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Як вбачається із матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про захист прав споживача від 14 березня 2019 року надійшла до ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві 15 березня 2019 року за вх. № О-1677.

В заяві позивач просив: «здійснити позапланові заходи та провести перевірку порушення прав споживача, визначених Законом України «Про захист прав споживачів», щодо термінів, ціни та інших умов, за яких реалізується ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» продукція споживачеві за попередженням про припинення постачання електричної енергії № 18516 від 18.02.2019 року згідно укладеного договору від 21.03.2008 року № 0 про користування електричною енергією».

Відповідно до статті 20 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96- ВР «Про звернення громадян» звернення розглядаються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Зважаючи на те, що норми статті 6 Закону № 877-V передбачають у якості підстави для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), який здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного колегіального органу, заяву позивача від 14 березня 2019 року на дії ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про порушення його прав як споживача, ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві для отримання погодження направило до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів лист від 05 квітня 20219 року № 06.5/5999.

Погодження на проведення позапланового заходу в частині захисту прав споживача на підставі звернення фізичної про порушення її законних прав суб`єктом господарювання ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» отримано 10 липня 2019 року (листи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 липня 2019 року № Д -15.3/10523-19 та Мінекономрозвитку від 26 червня 2019 року № 3633-06/26473-03).

У подальшому, начальником ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві видано наказ від 24 липня 2019 року № 3430 про проведення позапланового заходу (перевірки) із зазначенням предмету заходу: «дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 »

На підставі зазначеного наказу, а також направлення на проведення перевірки від 24 липня 2019 року № 2754 у період з 31 липня по 07 серпня 2019 року посадовою особою ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві здійснено перевірку ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», за результатами якої складено акт щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 3430-1 від 07 серпня 2019 року.

В ході заходу отримано дані про заборгованість споживача, яка виникла з причин невідповідності показань засобу обліку, які зазначалися у квитанції під час оплати за спожиту електричну енергію, фактичному обсягу споживання. Також від ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» отримано роздруківку по особовому рахунку споживача та акт контрольного огляду приладу вузла обліку від 02 лютого 2019 року № 286, які свідчать про продовження накопичення боргу за цим особовим рахунком.

Про результати розгляду звернення ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві повідомило заявника - ОСОБА_1 листом від 13 серпня 2019 року № 06.5/14162.

Проаналізувавши зазначене, суд зауважує, що ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві діяло відповідно до вимог чинного законодавства та в межах своєї компетенції. Відповідачем вжито заходів щодо повного, всебічного, об`єктивного розгляду заяви позивача від 14 березня 2019 року, зареєстрованої ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві 15 березня 2019 року за вх. № О- 167, відповідно до предмету цієї заяви, порушення строків розгляду заяви споживача відбулося з об`єктивних причин та обумовлено необхідністю дотримання процедури отримання погоджень на проведення перевірки, відтак, відсутні правові підстави вважати, що відповідачем допущено будь-яку протиправну бездіяльність.

Відтак, за відсутності протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення особи, суд визнає відсутніми підстави для зобов`язання ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві провести позаплановий захід з підстав, вказаних у заяві споживача від 14 березня 2019 року.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 8 статті 5 Закону України «Про судовий збір», то підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 9, 14, 72-77, 90,139, 143, 241- 243, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (вул. Волинська, 12, м. Київ, 03151, ), третя особа - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (вул. Новокостянтинівська, 20, м. Київ, 04080, , про визнання протиправними та скасування акту № 3430-1 від 07 серпня 2019 року, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання винити дії - відмовити у повному обсязі.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда