Справа № 640/21981/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

18 лютого 2022 року справа №640/21981/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГолови Конституційного Суду України ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
до1. Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексту - відповідач 1, НАЗК) 2. Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Новікова Олександра Федоровича (далі по тексту - відповідач 2) 3. Виконуючого обов`язки керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульги Олександра Геннадійовича (далі по тексту - відповідач 3)
третя особаКонституційний Суд України (далі по тексту - третя особа)
про1) визнання дій Голови Національного агентства з питань запобігання корупції О. Новікова по внесенню Голові Конституційного Суду України припису від 03 вересня 2020 року №31-02/34/20 неправомірними; 2) визнання припису Голови Національного агентства з питань запобігання корупції О. Новікова від 03 вересня 2020 року №31-02/34/20 протиправним і скасування його; 3) визнання дій в.о. керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції О. Шульги по направленню до Конституційного Суду України запиту від 06 серпня 2020 року №31-02/39076/20 неправомірними, а запит Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 серпня 2020 року №31-02/39076/20 необґрунтованим; 4) зобов`язання Голови НАЗК вжити заходів щодо негайного розміщення на офіційному вебсайті НАЗК спростування оприлюдненої інформації про те, що Конституційний Суд України відмовився надати НАЗК інформацію щодо повідомлень про конфлікт інтересів у суддів Суду
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з підстав протиправності оскаржуваних припису та запиту відповідача, а також дій щодо їх прийняття, оскільки запит не ґрунтується на підставах, визначених Законом України «Про Конституційний Суд України» зважаючи на те, що суддя не подає повідомлень про наявність у нього конфлікту інтересів, а подає заяву про самовідвід; підстава запиту не відповідає змісту та обсягу витребуваної інформації; припис не містить фактів порушення посадовими особами суду вимог Закону України «Про запобігання корупції»; припис не містить інформації, яка згідно із запитом була підставою моніторингу; питання про неможливість виконання (невиконання) вимог НАЗК Судом не порушувалось, однак відповідач витребував інформацію, збір якої унеможливлює виконання строків запиту або повноти і достовірності цієї інформації.

Ухвалою від 17 вересня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/21981/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання; залучив до участі у справі Конституційний Суду України, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою від 18 лютого 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва відмовив НАЗК у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову зазначивши, що позивач оскаржує документ, що не містить ознак акта індивідуальної дії та жодним чином не порушує його права; внаслідок невиконання Конституційним Судом України вимог запиту у строк, передбачений чинним законодавством, винесено припис на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; запит не стосується прав та інтересів позивача, не встановлює для нього жодних обов`язків та не несе негативних наслідків.

Відповідач 3 у відзиві по адміністративний позов зазначив, що дії стосовно витребування інформації та документів є правомірними та відповідають вимогам законодавства; оприлюднення на сайті НАЗК інформації про те, що Конституційний Суд України відмовився надати інформацію щодо повідомлень про конфлікт інтересів у суддів відповідає дійсності.

Відповідач 2 відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

У запереченні на відзив на позовну заяву позивач повторно наголосив на обґрунтованості позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

06 серпня 2020 року НАЗК направило до Конституційного Суду України запит №31-02/39076/20, у якому вимагається надати в установлений законом строк копії документів та інформацію, а саме чи здійснювались повідомлення про конфлікт інтересів суддями Конституційного Суду України у період з 01 січня 2019 року по теперішній час (з наданням підтвердних документів).

У відповідь на вказаний запит, Секретаріат Конституційного Суду України листами від 17 серпня 2020 року №004-015-13/3067 та від 31 серпня 2020 року №004-11/3-13/3314, зокрема, повідомив, що за попередніми даними у згаданий період судді Конституційного Суду України в процесі конституційних проваджень подавали заяви про самовідвід у зв`язку з конфліктом інтересів у шістнадцяти випадках; збір повної та об`єктивної інформації в обсязі вказаному у запиті та надання підтверджуючих документів потребує значного часу і залучення значної кількості працівників

НАЗК внесено припис у порядку пункту 8 частини першої, частини другої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» від 03 вересня 2020 року №31-02/34/20, у якому вимагається усунути порушення вимог частини четвертої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом забезпечення надання Конституційним Судом України засвідчених в установленому порядку копій повідомлень про конфлікт інтересів суддями Конституційного Суду України у період з 01 січня 2019 року дотепер.

Також, на офіційному сайті НАЗК оприлюднено інформацію про те, що Конституційний Суд України відмовився надати інформацію про конфлікт інтересів у суддів Суду.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується таким.

Пунктом 6 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень Національного агентства належить здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань; вносити приписи про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, захисту викривачів (пункти 1, 8 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції»).

Уповноважені особи Національного агентства мають право вимагати необхідні документи та іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, у зв`язку з реалізацією своїх повноважень (абзац 3 частини другої статті 13 Закону України «Про запобігання корупції»).

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, протягом десяти робочих днів з дня одержання запиту, а в разі направлення запиту для забезпечення проведення спеціальної перевірки - протягом трьох днів.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» у випадках виявлення порушення вимог цього Закону щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, захисту викривачів або іншого порушення цього Закону Національне агентство вносить керівнику відповідного органу, підприємства, установи, організації припис щодо усунення порушень законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.

Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, НАЗК наділялось повноваженнями щодо здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства, зокрема, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Такі повноваження реалізовувались шляхом направлення письмових запитів відповідним органам та можливістю внесення обов`язкових до виконання приписів про порушення вимог законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): - пункти 6, 8 частини першої статті 11, пункти 1, 2, 6-101, 12, 121 частини першої, частини другу - п`яту статті 12, частину другу статті 13, частину другу статті 131, статтю 35, абзаци другий, третій частини першої статті 47, статті 48-51, частини другу, третю статті 52, статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII зі змінами; - статтю 3661 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 152 Основного Закону України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини вказаного рішення, наведені положення закону визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, положення Закону України «Про запобігання корупції», які передбачали повноваження стосовно здійснення, зокрема, перевірки виконання актів законодавства щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а також внесення припису щодо усунення порушень законодавства та обов`язковість його виконання втратили чинність 27 жовтня 2020 року.

Суд звертає увагу, що згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У контексті завдання адміністративного судочинства звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести, а суд - встановити, що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

За своїм смисловим навантаженням термін «законний інтерес» є тотожним «охоронюваному законом інтересу», оскільки саме законність обумовлює надання інтересу правової охорони.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на положення статей 2 та 5 Кодексу адміністративного судочинства України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено обов`язку щодо виконання припису НАЗК, внесеного у порядку пункту 8 частини першої, частини другої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції», а також обов`язку щодо надання будь-яких документів чи інформації за запитами відповідача, суд приходить до висновку про відсутність порушеного права позивача станом на день розгляду справи, оскільки задоволення позовних вимог не призведе до відновлення порушених прав чи інтересів позивача.

Тобто, станом на день розгляду справи, ні оскаржуваний припис, ні дії щодо його внесення, а також щодо направлення запиту ніяким чином не можуть вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 та не породжують будь-яких негативних наслідків.

Крім того, в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій в.о. керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції О. Шульги по направленню до Конституційного Суду України запиту від 06 серпня 2020 року №31-02/39076/20, а запит Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 серпня 2020 року №31-02/39076/20 необґрунтованим, суд звертає увагу на те, що вказаний запит не є рішенням суб`єкта владних повноважень (актом індивідуальної дії) та відповідно не порушує права, свободи та інтереси ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин.

Також, інформація, оприлюднена на сайті НАЗК щодо відмови Конституційного Суду України у наданні інформації про конфлікт інтересів у суддів Суду, не стосується позивача особисто, відповідно не впливає на його права та законні інтереси.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність порушеного права є підставою для розгляду справи по суті та відмови у задоволенні позову, а не для закриття провадження у справі, як помилково вважає відповідач.

Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Правову позицію аналогічного змісту викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16 та від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, спірні правовідносини виникли до прийняття вказаного рішення, а тому на момент звернення позивача до суду з даним позовом норми законодавства, що визнані рішенням Конституційного Суду України №13-р/2020 від 27 жовтня 2020 року неконституційними, підлягали застосуванню та відповідно створювали юридичні наслідки для позивача.

З метою попередження настання можливих негативних наслідків для позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 24 вересня 2020 року вжив заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного припису НАЗК, чим належним чином захистив права позивача, які могли бути порушені.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Голові Конституційного Суду України ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Голова Конституційного Суду України Тупицький Олександр Миколайович (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 14; ідентифікаційний код 00013534);

Національне агентство з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28; ідентифікаційний код 40381452);

Голова Національного агентства з питань запобігання корупції Новіков Олександр Федорович (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28; ідентифікаційний код відсутній);

Виконуючий обов`язки керівника Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульга Олександр Геннадійович (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28; ідентифікаційний код відсутній);

Конституційний Суд України (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 14; ідентифікаційний код 00013534).

Суддя В.А. Кузьменко