Справа № 640/16024/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 лютого 2022 року м. Київ № 640/16024/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін питання про заміну неналежного відповідача у справі

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

1. визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 червня 2020 року про атестацію як спеціаліста закладу з підготовки водіїв;

2. зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 червня 2020 року про атестацію як спеціаліста закладу з підготовки водіїв.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду поданої позивачем заяви про атестацію, яка мала б бути розглянута у місячний строк з дня її реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в місті Києві () подано відзив на позовну заяву, в якому, серед іншого, зазначено, що відповідач у справі - Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві () перебуває в стані припинення, але не є припиненим, а Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві (), не є правонаступником відповідача у справі.

Відповідачем у справі є Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві (), який, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 05.03.2020 року (запис 8060396) перебуває в стані припинення. Водночас, запис про припинення останнього у реєстрі відсутній.

В той же час, Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в місті Києві () подані витребувані судом ухвалою від 20.07.2020 року документи, з яких судом встановлено, що листом Головного сервісного центру МВС в місті Києві від 16.07.2020 року №31/26-256 повідомлено позивача, що з 05.03.2020 року Регіональний сервісний центр МВС в місті Києві перебуває в стані припинення та 06.05.2020 року створено Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві (), що виконує функції, які були покладені на регіональний сервісний центр МВС в м. Києві.

Зокрема, позивача повідомлено, що члени атестаційної комісії Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві звільнено з метою виконання плану заходів з ліквідації 25.05.2020 року.

В свою чергу, 15.07.2020 року, створено атестаційну комісію Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві, у зв`язку із чим, позивача запрошено на проведення атестації спеціалістів, призначену на 17.07.2020 року.

З огляду на те, що Регіональний сервісний центр МВС в м. Києві (), яким подано відзив, не є учасником справи, проте останнім подано відзив на позовну заяву, дотримуючись принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законами, а саме Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», статтею 5 якого визначені повноваження Уряду щодо реорганізації та ліквідації центральних органів виконавчої влади, її територіальних підрозділів.

Регіональний сервісний центр МВС в місті Києві створено як юридичну особу публічного права згідно з постановою Кабінету Міністрів від 28.10.2015 року №889 «Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ».

За змістом пункту 1 Положення про регіональний сервісний центр МВС в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1407, (у редакції наказу МВС від 19.05.2017 року № 427) РСЦ МВС в місті Києві підпорядковувався Головному сервісному центру МВС як головному органу в системі територіальних органів з надання сервісних послуг МВС.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, а саме усі 26 територіальних органів з надання сервісних центрів МВС - регіональні сервісні центри МВС.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» установлено, що територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до впорядкування структури Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 24.02.2020 року №171 «Про затвердження структури Головного сервісного центру МВС» затверджено структуру Головного сервісного центру МВС та визнано таким, що втратив чинність, наказ МВС, яким затверджено структуру регіональних сервісних центрів.

Наказом МВС України від 24.04.2020 року №354 внесено зміни до Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 року №1393, та викладено його у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 3 цього Положення Головний сервісний центр МВС (ГСЦ МВС) утворений як юридична особа публічного права та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України. Структуру ГСЦ МВС затверджує Міністр внутрішніх справ. ГСЦ МВС складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів - регіональних сервісних центрів (далі - РСЦ). РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких в тому числі входять територіальні підрозділи - територіальні сервісні центри МВС (далі - ТСЦ МВС). РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС. ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС.

Наказом Головного сервісного центру МВС від 27.04.2020 року №29 затверджено Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС). Відповідно до пункту 1 розділу І цього Положення регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) Регіональний сервісний центр МВС в місті Києві з 05.03.2020 року перебуває у стані припинення.

В ЄДР внесено запис про державну реєстрацію відокремленого підрозділу Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС).

Частинами другою, третьою статті 81 Цивільного кодексу України передбачено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Цим Кодексом встановлюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Згідно зі статтею 82 Цивільного кодексу України на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною другою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно зі статтею 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Статтею 95 Цивільного кодексу України визначений статус філій та представництв.

Згідно з частинами першої - третьої цієї статті філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - органи виконавчої влади) та їх територіальних органів.

Пунктами 5, 6, 7, 8 цього Порядку передбачено, що орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

Внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Верховним Судом України в постановах від 04.03.2014 року у справі №21-8а14), від 27.05.2014 року у справі №21-108а14 сформульовано правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: припинено виконання функцій ліквідованого органу чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 року №79 «Деякі питання територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» як розпорядчий акт орган державної влади не містить обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій територіальних органів з надання сервісних послуг МВС або передачі їх іншим органам виконавчої влади. Натомість передбачено, що територіальні органи з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, які ліквідуються, продовжують здійснювати покладені на них повноваження та функції до впорядкування структури Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ.

Тож в системі МВС фактично відбулося приєднання 26 територіальних органів (РСЦ МВС), що були утворені в АРК, областях та у місті Києві, до головного міжрегіонального територіального органу - ГСЦ МВС, юрисдикція (повноваження) якого поширюється на всю територію України.

Водночас у структурі ГСЦ МВС утворено відокремлені структурні підрозділи - регіональні сервісні центри в АРК, областях та у місті Києві (РСЦ ГСЦ МВС), які діють як філії та здійснюють частину функцій ГСЦ МВС та усі функції колишніх РСЦ МВС, що припиняються.

Порівняння змісту Положення про регіональний сервісний центр МВС в місті Києві, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2015 року №1407, та Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом ГСЦ МВС від 27.04.2020 року №29, дає підстави вважати про виконання цими державними органами ідентичних завдань та функцій, спрямованих на реалізацію повноважень Міністерства внутрішніх справ України у сфері надання сервісних послуг.

Таким чином, фактично відбулася реорганізація державного органу Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві як територіального органу з надання сервісних послуг МВС та юридичної особи публічного права, а не його ліквідація.

При цьому до правонаступника Головного сервісного центру МВС перейшли як функції та повноваження щодо реалізації державної політики у відповідних сферах, що виконувалися Регіональним сервісним центром МВС в місті Києві, так і майнові права та обов`язки цієї юридичної особи, що припиняється.

Враховуючи, що РСЦ МВС в місті Києві перебуває у стадії припинення, а завдання, повноваження та функції РСЦ МВС в місті Києві покладено на Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в місті Києві, який діє в системі ГСЦ МВС, останній, з огляду на свій правовий статус, завдання і обсяг повноважень, є правонаступником ліквідованих регіональних сервісних центрів.

Позаяк, суд ставить на вирішення питання щодо залучення Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в місті Києві () до участі у справі.

Згідно з частин третьої сьомої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, з метою повного та всебічного розгляду справи, оскільки з 05.03.2020 року відповідач перебуває у стані припинення, в той час, як заяву про проведення атестації позивачем подано 04.06.2020 року, ураховуючи вищевикладені обставити реорганізації державного органу Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, суд пропонує позивачу надати згоду на заміну відповідача на належного Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві (), або подати клопотання про залучення співвідповідача у справі (Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві).

Керуючись статтями 48, 52, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Запропонувати ОСОБА_1 надати згоду на заміну відповідача на належного Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві (), або подати клопотання про залучення співвідповідача у справі (Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в місті Києві).

2. У разі незгоди, повідомити суд шляхом викладення свої правової позиції у відповідних письмових поясненнях.

3. Вирішити заяву позивача про повернення відзиву Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в місті Києві після надходження заяв/клопотань або пояснень, передбачених у пунктах 1 та 2 резолютивної частини цієї ухвали суду.

4. Подати до суду відповідні заяви/клопотання та пояснення, запропоновані у пунктах 1, 2 резолютивної частини цієї ухвали суду у строк до 10.03.2022 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна