Справа № 826/16654/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» (далі - позивач, ТОВ «СВП ПЛЮС») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області) про визнання протиправною та скасування постанови №0068 від 26 вересня 2018 року Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про накладення штрафу.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення прийнято без встановлення факту введення товару в обіг у належному порядку. Крім того, посилання відповідача на порушення норм п.2 ч.3 статті 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» не відповідає нормам закону, оскільки зазначена норма не передбачає відповідальності за розповсюдження товару взагалі. Також, позивач зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу. На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року даний адміністративний позов - задоволено.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» містить виключення щодо застосування адміністративно - господарських санкцій у вигляді штрафу, а саме - до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у випадках, передбачених ч. 3 ст. 29 цього Закону. Крім того, вказаною нормою передбачено, що адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу застосовуються до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг. Однак, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що позивач є такою особою, що ввела продукцію в обіг.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Зазначає, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи судове рішення, посилався на норму закону, яка не була чинною на час винесення постанови про накладення штрафних санкцій від 26 вересня 2018 року № 0068, що є помилкою та порушенням процесуального права. Крім того, позивач не надав документів (накладних, актів переміщення продукції, інше), ні до апелянта, ні до суду, які б могли ідентифікувати виробника та суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію, тому за результатами розгляду справи апелянтом було притягнуто позивача до відповідальності як особу, що ввела продукцію в обіг. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не є особою, яка ввела продукцію в обіг, що є порушенням матеріального права.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, наголошував на законності рішення суду першої інстанції. Представник відповідача надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судовою колегією встановлено, що 17 вересня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів видано Наказ №3245-0 про проведення планової виїзної перевірки характеристик продукції при здійсненні господарської діяльності суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС», місце здійснення господарської діяльності м. Вінниця, вул. Соборна 46, магазин «Територія твоєї техніки» на предмет дотримання вимог Законів України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та «Про загальну безпечність нехарчової продукції», Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», «Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, «Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1184 при реалізації електричного та електронного обладнання.

На підставі наказу відповідачем видано направлення на проведення перевірки №2921 від 17 вересня 2018 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки характеристик продукції №0092 від 18 вересня 2018 року, яким встановлено наступні порушення:

- на товарі МЗП BELKIN 2 USB (21A/10Watt) iPhone5 (BK670) Black+USB Cable iPhone 5/5S/5C/iPad 4/mini (BK670) виробник: Бест Вісдом Індустріал Лімітед, Китай. РМ.529 блок Хуалианфа Буілдінг Хуаяінг.Шеньжень. Китай. Дата виготовлення: 27.04.2018р. постачальник невідомий, торгова марка BELKIN; на товарі МЗП 2USB Hoco C12(2.4A)+USB. Кабель до iPhone 6, білий. Виробник: Бест Вісдом Індустріал Лімітед, Китай. РМ.529 блок Хуалианфа Буілдінг Хуаяінг.Шеньжень. Китай. Дата виготовлення:18.03.2018р. постачальник невідомий, торгова марка Носо; на товарі МЗП Meizu+cable MicroUSB 2ABlack. CЗУ USB Original Quality Meizu + Cable MicroUSB 2A White. Бест Вісдом Індустріал Лімітед, Китай. РМ.529 блок Хуалианфа Буілдінг Хуаяінг.Шеньжень. Китай. Дата виготовлення: 07.07.2018р. постачальник невідомий, торгова марка Meizu - відсутній знак відповідності технічному регламенту,Декларація про відповідність технічному регламенту, що є порушенням та дає підстави вважати, що даний суб`єкт господарювання є особою, яка ввела цю продукцію в обіг.

- на товарі Xiaomi Mi WiFi Router 3 (MIR3) Бест Вісдом Індустріал Лімітед, Китай. РМ.529 блок Хуалианфа Буілдінг Хуаяінг.Шеньжень. Китай. Дата виготовлення: 21.03.2018р. постачальник невідомий, торгова марка Xiaomi Mi - відсутній знак відповідності технічному регламенту та накладні, що є порушенням та дає вважати, що даний суб`єкт господарювання є особою, яка ввела цю продукцію в обіг.

Крім того, 19 вересня 2018 року відповідачем складено протокол №0068 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»

26 вересня 2018 року Начальником Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Сидорук Г.П. прийнято постанову про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» у розмірі 34 000 грн.

Вважаючи вказану постанову відповідача, а також дії щодо її складання протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Обговорюючи правомірність рішення відповідача щодо застосування до позивача штрафу, колегія суддів зважає на таке.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлюються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон № 2735-ІV).

В силу абз.2, 8 ч.1 статті 1 зазначеного Закону, встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами; державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам; орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду); державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Приписи ч. 1-3 статті 10 Закону № 2735-VI визначають, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Органи ринкового нагляду здійснюють свої повноваження неупереджено.

Забороняється незаконний вплив та втручання у здійснення органами ринкового нагляду своїх повноважень.

При цьому, за правилами ч. 5 статті 10 вказаного Закону повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», «;Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами України.

Наведеним нормам кореспондують приписи п. 4 Прикінцевих положень Закону № 2735-VI, згідно якого положення абзацу 2 частини 4 статті 4, абзаців 14 - 4 і 8 частини 2 статті 5, абзацу 5 статті 10, частини 4 статті 17, абзацу 5 підпункту 2 пункту 2 і пункту 3 статті 22 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що, здійснюючи повноваження щодо ринкового нагляду, Держпродспоживслужба України та її територіальні органи зобов`язані діяти у порядку та спосіб, визначені як Законом про ринковий нагляд, так і Законом про державний нагляд з урахуванням обмежень, про які зазначено вище.

Згідно ч.1 статті 11 Закону № 2735-ІV з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, серед іншого: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Згідно статті 15 Закону № 2735-ІV посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право, зокрема,

- проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування) (п. 1);

- безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції (п. 2);

- вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду (п. 3);

- вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (п. 4);

- складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог (п. 5).

Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону № 2735-ІV заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Порядок проведення перевірок характеристик продукції визначений статтею 23 Закону № 2735-ІV.

Так, під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (ч. 1).

Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції (ч. 3).

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки (ч. 4).

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно (ч. 5).

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (ч. 6).

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції (ч. 8).

Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб (ч. 11).

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (ч. 17).

Особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів регламентовано статтею 24 цього Закону, згідно частини 1 якої органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду та позапланові.

Згідно ч. 2, 3 статті 24 Закону про ринковий нагляд під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини 1 цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці 3 підпункту «б» пункту 2 частини 1 цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що органи державного ринкового нагляду, серед іншого, уповноважені проводити у випадках і порядку, визначених Законом про ринковий нагляд, документальні перевірки характеристик продукції та обстеження зразків продукції. При цьому, планові перевірки проводять на підставі щорічно затверджуваних секторальних планів ринкового нагляду, відповідно до яких видаються наказ органу ринкового нагляду та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, що оформляються відповідно до Закону про державний нагляд.

Відповідно до статті 28 Закону № 2735-ІV якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Продукція не може вважатися такою, що становить серйозний ризик, за тих лише підстав, що існують можливості для досягнення більш високого рівня безпечності продукції або на ринку пропонується інша продукція, що становить менший ступінь ризику.

Орган ринкового нагляду повідомляє про продукцію, що становить серйозний ризик, та обмежувальні (корегувальні) заходи, вжиті щодо неї, органам з оцінки відповідності, що виконували процедури оцінки відповідності цієї продукції.

Технічним регламентом на певний вид продукції може бути встановлено особливості застосування обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цією статтею.

В силу ч.6 статті 37 Закону № 2735-ІV під час обстеження зразків продукції перевірці підлягає наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам.

Частина 1 статті 44 Закону № 2735-ІV визначає, що суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 ч.2 цієї статті 44 передбачено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 2 статті 45 Закону № 2735-VI розповсюджувач продукції не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) продукція стала такою, що становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, внаслідок недодержання іншим розповсюджувачем умов її зберігання, за умови, що інший розповсюджувач такої продукції може бути встановлений; 2) продукція, що поставлена ним, відповідає встановленим вимогам, але незважаючи на це становить ризик.

Отже, з наведеного вбачається, що введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності в порядку статті 44 Закону № 2735-VI.

Як було зазначено вище, за наслідками проведеної планової виїзної перевірки характеристик продукції на предмет дотримання вимог Закону №2735-УІ та Закону № 2736-УІ, Постанови КМУ «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» № 1067, була виявлена продукція, яка реалізовувалась позивачем з порушенням законодавства про державний ринковий нагляд, що зафіксовано в акті перевірки характеристик продукції від 18 вересня 2018 року №0092, відповідно до якого, на продукції:

- зазначеної у п. 1-3 відсутній знак відповідності Технічному регламенту та декларація про відповідність Технічному регламенту, що є порушенням п. 42, п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України № 1067 «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання»;

- зазначеної у п. 4 відсутній знак відповідності Технічному регламенту, що є порушенням п. 42, п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України № 1067 «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання».

Пунктом 1 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1184 встановлено, що знак відповідності технічним регламентам (далі по тексту - знак відповідності) наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься перед уведенням продукції в обіг. Знак відповідності може супроводжуватися піктограмою або будь-яким іншим знаком, що вказує на особливий ризик або використання (п. 2 Правил №1184).

У зв`язку з тим, що відповідачем було встановлено не нанесення позивачем знаку відповідності технічним регламентам на продукцію, що перевірялася, і позивачем це не заперечувалося, відповідно до постанови про накладення штрафних санкцій від 26 вересня 2018 року № 0068 позивача було притягнуто до відповідальності, що передбачена п.2 ч. 2 статті 44 Закону №2735-УІ.

Вищезазначена норма Закону №2735-VI в редакції від 10 лютого 2016 року діяла на момент проведення заходу державного ринкового нагляду та винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафних санкцій від 26 вересня 2018 року № 0068.

Однак, у рішенні суду першої інстанції зазначено, що п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» містить виключення щодо застосування адміністративно - господарських санкцій у вигляді штрафу, а саме - до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу на підставі п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у випадках, передбачених ч. 3 статті 29 цього Закону.

Тобто, до особи не може бути застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу на підставі п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у випадках виявлення під час перевірки характеристик продукції порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю.

Між тим, колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо того, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, обґрунтованого вимогами норми п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» в редакції Закону №2735-VI від 26 березня 2020 року, яка була викладена наступним чином: «до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції, обґрунтовуючи оскаржуване рішення, посилався на норму закону, яка не була чинною на час винесення постанови про накладення штрафних санкцій від 26 вересня 2018 року № 0068, що порушенням норм процесуального права.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано до суду першої інстанції будь-яких доказів того, що позивач є такою особою, що ввела продукцію в обіг, слід зазначити таке.

Згідно ч. 5 та ч. 6 статті 8 Закону №2735- I VI суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Суб`єкти господарювання зобов`язані зберігати документацію, визначену в частині п`ятій цієї статті, протягом строку, встановленого відповідним технічним регламентом, а якщо такий строк технічним регламентом не встановлено: 1) виробник - протягом десяти років з дня введення ним відповідної продукції в обіг; 2) уповноважений представник, імпортер або розповсюджувач - протягом десяти років з дня одержання ним відповідної продукції.

Крім того, відповідно до ч. 7 вказаної статті 8 у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.

Проте, позивач ні до перевірки, ні до суду не надав документів (накладних, актів переміщення продукції, інше), які б могли ідентифікувати виробника та суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію, тому за результатами розгляду справи апелянтом було притягнуто позивача до відповідальності як особу, що ввела продукцію в обіг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не є особою, яка ввела продукцію в обіг, що є порушенням норм матеріального права.

Надані представником позивача у судовому засіданні апеляційного суду видаткові накладні на підтвердження суб`єкта господарювання, який поставив відповідну продукцію, критично оцінюються колегією суддів, оскільки ні відповідач, ні суд першої інстанції при прийнятті спірних рішень вказаних доказів у розпорядженні не мали, тому і надати їм оцінку змоги не мали.

Щодо посилання суду першої інстанції в рішенні на правовій позиції Другого апеляційного суду, викладену у постанові від 20 липня 2021 року по справі №520/3714/21, то слід зазначити, що висновки даної постанови обґрунтовані нормами Закону №2735-У1 в редакції від 26 березня 2020 року, а не Закону №2735-УІ в редакції від 10 лютого 2016 року, що діяла на момент проведення відповідачем заходу державного ринкового нагляду та винесення щодо позивача постанови про накладення штрафних санкцій від 26 вересня 2018 року № 0068.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ТОВ «СВП ПЛЮС», а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права

Керуючись ст. ст. 243, 246, 272, 286, 308, 315, 317, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків