Справа № 520/3126/2020
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 520/3126/2020

адміністративне провадження № К/990/4546/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства (КП) «Ритуал» Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 у справі за адміністративним позовом КП «Ритуал» Харківської міської ради до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування вимоги, рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у задоволенні позову КП «Ритуал» Харківської міської ради відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.12.2019 № 7 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 6000,50 грн; в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 у справі № 520/3126/2020 залишено без змін; здійснено розподіл судових витрат.

28.01.2022 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення в частині відмови у позові.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

КП «Ритуал» Харківської міської ради у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України: неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм статті 21 Кодексу законів про працю України, статті 901 Цивільного кодексу України без врахування висновку Верховного Суду у постановах від 17.07.2020 у справі №808/2536/16 та від 07.04.2021 у справі №460/3206/18; порушення норми частини четвертої статті 90 КАС України без врахування висновку Верховного Суду в постановах від 03.11.2020 у справі №818/1157/16 та від 10.02.2021 у справі №822/1672/18.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).

Обґрунтовуючи подібність правовідносин у справі №520/3126/2020 та у справах 808/2536/16, №460/3206/18, позивач вказує на подібність (тотожність) обставин у цих справах щодо характеру відносин між фізичними особами, які виконували роботу, та юридичними особами, для яких ця робота виконувалася. Разом з тим, в постановах від 17.07.2020 та від 07.04.2021 Верховний Суд застосував норми статті 21 Кодексу законів про працю України і статті 901 Цивільного кодексу України до встановлених судом апеляційної інстанції обставин, які свідчили, що між фізичними особами та юридичними особами існували цивільно-правові, а не трудові відносини. Ці обставини суди апеляційних інстанцій встановили на підставі оцінки доказів у справі.

Що ж стосується постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021, то в ній зроблено висновок, що цивільно-правові угоди позивача з фізичними особами мали удаваний характер, оскільки приховували трудові відносини. Такий висновок зроблено на підставі оцінки умов договорів, укладених між позивачем і фізичними особами, зокрема щодо розміру та порядку виплати винагород; характеру виконуваних фізичними особами функцій (їх відповідність класифікатору професій та системність протягом 2017 та 2018 календарних років), штатного розпису КП «Ритуал» Харківської міської ради.

Довід позивача щодо підстави касаційного оскарження фактично полягає в оспорюванні правильності встановлених судом апеляційної інстанції обставин у справі щодо характеру відносин між підприємством та фізичними особами. Про це свідчить і довід про порушення судом апеляційної інстанції частини четвертої статті 90 КАС України щодо оцінки анкет-опитувань, які свідчать, як стверджує позивач, про існування цивільно-правових договорів з фізичними особам. У зв`язку з цим позивач наводить і постанови Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №818/1157/16 та від 10.02.2021 у справі №822/1672/18 щодо пояснень працівників, як доказу при встановленні обставин щодо характеру правовідносин між юридичною особою, яка сплатила дохід за виконану роботу, і фізичною особою - виконавцем роботи.

Такі доводи позивача лежать у площині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328, частини другої статті 353 КАС України, яка, однак, позивачем не зазначена.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційна скарга КП «Ритуал» Харківської міської ради підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Ритуал» Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021 повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко