Справа № 440/9408/21
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9408/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/9408/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2021 ОСОБА_1 направила до Полтавського окружного адміністративного суду позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ в Полтавській області), в якому, з урахуванням уточнень, просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до її загального стажу періодів роботи з 16.08.1976 по 01.12.1978 на Шахті імені 50-річчя Радянської України Донбаського ВО "Донбасантрацит", з 01.12.1978 по 04.09.1979 на Шахтоуправлінні "Краснокутське", з 23.10.1979 по 19.07.1980 на заводі "Стандарт", з 12.08.1987 по 02.09.1989 на Краснолучському авторемонтному заводі, з 21.09.1989 по 01.12.1993 на Краснолучській меблевій фабриці та зобов`язати ГУПФ в Полтавській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 вказані вище періоди, а також здійснити перерахунок і виплату перерахованої пенсії з дати звернення, тобто з 26.04.2021.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, що полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до загального стажу періоди її роботи підтверджені уточнюючими довідками, оскільки за наявності усіх необхідних документів, якими підтверджується стаж, неврахування таких документів порушує її конституційне право на отримання належного розміру пенсії.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, порядок розгляду якої визначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27.09.2021 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник ГУПФ в Полтавській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що уточнюючі довідки видані підприємствами, провести перевірку яких неможливо у зв`язку з перебуванням їх на тимчасово окупованій території України (а.с. 55-56).

29.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказує, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує страж роботи, за наявності якого надавати уточнюючі довідки підприємств не потрібно. При цьому окремі недоліки в оформленні трудової книжки, допущені не з вини працівника, не можуть вважатися достатньою підставою неврахування спірних періодів роботи при обчисленні стажу роботи (а.с. 84-88).

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 01.08.2014 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та наразі перебуває на обліку в ГУПФ в Полтавській області.

Як зазначив у відзиві відповідач, загальний стаж роботи позивача становить 25 років 3 місяці 29 днів.

Проте при призначенні пенсії ОСОБА_1 не враховано до стажу періоди її роботи з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 01.12.1978 по 04.09.1979, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.01.1989 та з 21.09.1989 по 01.12.1993.

Як свідчать записи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.01.1978 (а.с. 76-80), ОСОБА_1 працювала:

- з 16.08.1976 по 01.12.1978 музичним вихователем в Шахті імені 50-річчя Радянської України Донбаському ВО "Донбасантрацит";

- з 01.12.1978 по 04.09.1979 завідувачем клубом шахти №21 комітету профсоюзу Шахтоуправління "Краснокутське";

- з 23.10.1979 по 19.07.1980 оброблювачем пластмасових виробів на Заводі "Стандарт";

- з 12.08.1987 по 02.09.1989 в дитячому садку музичним працівником у Краснолучському авторемонтному заводі;

- з 21.09.1989 по 01.12.1993 в дитячому садку музичним вихователем у Краснолучській меблевій фабриці.

Позивач у позові зазначила, що вона звернулася до відповідача з усним проханням зарахувати їй вищевказані періоди роботи до страхового стажу на підставі уточнюючих довідок.

Проте працівники ГУПФ в Полтавській області відмовилися прийняти у неї заяву про перерахунок пенсії та оригінали довідок про підтвердження періодів її роботи.

Тому 26.04.2021 позивач поштою направила відповідачу заяву про перерахунок її пенсії та надала уточнюючі довідки, а саме: № 896 від 04.12.2017 видану ДУП "Антрацит", №1655, №1656, №1657, №1658 від 02.11.2017 видані Адміністрацією міста Красний Луч, №32, №33 від 27.10.2017 видані ТОВ "Краснолучська меблева фабрика" (а.с. 67-75, 81).

У відповідь на звернення позивача ГУПФ в Полтавській області листом від 17.05.2021 №1600-9212-8/35046 повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки записи трудової книжки про періоди роботи ОСОБА_1 з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 01.12.1978 по 04.09.1979, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.09.1989, з 21.09.1989 по 01.12.1993 здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а тому вищезазначені періоди не були враховані при призначенні пенсії. Окремо зазначено, що період з 12.08.1987 по 10.02.1989 враховано до загального стажу як час догляду до досягнення дитиною 3-річного віку. Зазначено також, що надані довідки на підтвердження періодів роботи з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.01.1989 та з 21.09.1989 по 01.12.1993 видані підприємствами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, а згідно статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбачену законом (а.с. 63-65).

Позивач категорично не погоджується з позицією відповідача, вважає його дії такими, що порушують його конституційне право на отримання належного розміру пенсії, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правомірності відмови ГУПФ в Полтавській області, викладеної у листі від 17.05.2021 №1600-9212-8/35046, суд виходить з такого.

Як видно з означеного листа, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з наданням заявником уточнюючих довідок, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до частини другої-третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р, м. Красний Луч (перейменовано з 12.05.2016 в м. Хрустальний) Луганської області віднесене до числа населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, на глибоке переконання суду, через захоплення незаконними озброєними формуваннями території, де розташоване підприємство і, як наслідок, відсутність у пенсійного органу можливості провести перевірку достовірності видачі довідок ОСОБА_1 позивач не може бути позбавлений свого права на належне пенсійне забезпечення.

Водночас, пенсійним органом не було враховано тієї обставини, що періоди роботи позивача з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 01.12.1978 по 04.09.1979, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.09.1989, з 21.09.1989 по 01.12.1993 окрім довідок, виданих на непідконтрольній Україні території підтверджуються ще й відомостями трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 76-80).

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (надалі - Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу чинного законодавства слідує, що підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на підставі уточнюючих довідок підприємств здійснюється лише у випадку відсутності трудової книжки.

В оскаржуваній відмові та відзиві на позов відповідач стверджував, що записи трудової книжки про періоди роботи ОСОБА_1 з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 01.12.1978 по 04.09.1979, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.09.1989, з 21.09.1989 по 01.12.1993 здійснено з порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а тому такі не підлягають зарахуванню до стажу роботи, та не є підставою для перерахунку пенсії.

Разом з тим, відповідно до пункту 8.1 розділу 8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (чинної на момент внесення до трудової книжки позивача першого запису), контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (ЗП УРСР, 1973 р. № 21, ст. 115).

Так, пунктом 18 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" було визначено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З аналізу змісту вказаних вище норм права слідує, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на його особисті права. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 в справі № 428/7863/17 (провадження № К/9901/4552/17) та від 06.02.2018 в справі № 677/277/17 (провадження № К/9901/1298/17).

Відповідний стаж роботи позивача за періоди з 16.08.1976 по 01.12.1978, з 01.12.1978 по 04.09.1979, з 23.10.1979 по 19.07.1980, з 12.08.1987 по 02.09.1989, з 21.09.1989 по 01.12.1993 підтверджено записами трудової книжки, копію якої суд дослідив в ході розгляду справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Отже, позивач опинився в ситуації, яка позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Таким чином з урахуванням практики Європейського суду, ГУПФ в Полтавській області мав би взяти до уваги інформацію зазначену у трудовій книжці аби у повному обсязі захистити права позивача, який звернувся до відповідача за перерахунком пенсії.

При цьому, як зазначено у відмові ГУПФ в Полтавській області від 17.05.2021 №1600-0212-8/35046, період роботи позивача з 12.08.1987 по 10.02.1989 враховано до загального стажу як час догляду до досягнення дитиною 3-річного віку.

На підтвердження зазначених обставин відповідач надав до суду розрахунок страхового стажу ОСОБА_1 (а.с. 59-60, 94-96), відповідно до якого період з 12.08.1987 по 10.02.1989 дійсно зараховано до страхового стажу в кількості 1 року 5 місяців 29 днів, у зв`язку з чим твердження позивача про протилежне суд відкидає як безпідставні та відмовляє у задоволенні цієї частини вимог.

За викладених обставин позов у частині вимог щодо визнання протиправними дій ГУПФ в Полтавській області з приводу відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з підстав належить задовольнити, зобов`язавши ГУПФ в Полтавській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.08.1976 по 01.12.1978 на Шахті імені 50-річчя Радянської України Донбаського ВО "Донбасантрацит", з 01.12.1978 по 04.09.1979 на Шахтоуправлінні "Краснокутське", з 23.10.1979 по 19.07.1980 на заводі "Стандарт", з 11.02.1989 по 02.09.1989 на Краснолучському авторемонтному заводі, з 21.09.1989 по 01.12.1993 на Краснолучській меблевій фабриці, а також здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 26.04.2021.

Відтак заявлений позов належить задовольнити частково.

Згідно з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог (2/3).

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з підстав, викладених у листі від 17.05.2021 №1600-0212-8/35046.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 16.08.1976 по 01.12.1978 на Шахті імені 50-річчя Радянської України Донбаського ВО "Донбасантрацит", з 01.12.1978 по 04.09.1979 на Шахтоуправлінні "Краснокутське", з 23.10.1979 по 19.07.1980 на заводі "Стандарт", з 11.02.1989 по 02.09.1989 на Краснолучському авторемонтному заводі, з 21.09.1989 по 01.12.1993 на Краснолучській меблевій фабриці, а також здійснити перерахунок пенсії з 26.04.2021 та її виплату.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 32 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку впродовж 30 днів з моменту його підписання в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун