Справа № 200/18220/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року Справа№200/18220/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 12 000 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 12000,00 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) в сумі 12000,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. Клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року про відкриття провадження було направлено відповідачу за адресою місцезнаходження, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 , та повернуто за закінченням терміну зберігання, про що свідчить конверт з довідкою з відміткою про причини повернення.

Верховним Судом у постанові від 13.06.2019 року по справі №805/4803/16-а зазначено: «Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника про те, що справу розглянуто судом першої інстанції за її відсутності та без належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, судові повістки направлялися судом першої інстанції засобами поштового зв`язку та поверталися на адресу суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ч. 11 ст. 126 КАС України вважається врученням повістки належним чином.»

Враховуючи викладене, судом здійснено всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 12 000 грн., а саме з єдиного податку з фізичних осіб за період з лютого по листопад 2021 року. У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми «Ф» №0020757 від 06.05.2021 року, яка не оскаржувалась та не відкликалась. Враховуючи наведене, просить відповідно до приписів ст. 87 Податкового кодексу України стягнути податковий борг у сумі 12 000 грн. з відповідача.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи зазначені обставини, з урахуванням положень ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про вирішення справи за наявними матеріалами у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішенню справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивач, Головне управління ДПС Донецької області, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно ст.43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований з 14.04.2020 року, перебуває на податковому обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Маріупольське управління, Лівобережна ДПІ, (Лівобережний район м. Маріуполь) з 14.04.2020 року.

Згідно розрахунку суми боргу за відповідачем рахується податковий борг у загальному розмірі 12 000 грн., який складається з наступного:

- 20.02.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.03.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.04.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.05.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.06.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.07.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.08.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.09.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.10.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.;

- 20.11.2021 року нараховано єдиного податку на суму 1200 грн.

Підставою для прийняття зазначених рішень слугувало наступне.

17.04.2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано заяву №53439/10 про застосування спрощеної системи оподаткування, в якій відповідачем обрано ставку 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та обрано 2 групу щодо сплати єдиного податку по відповідному виду діяльності. (а.с. 13)

Враховуючи зазначене, станом на час розгляду справи, за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 12 000 грн., який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 14.1.137 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що за позивачем обліковується податковий борг в розмірі 12 000 грн., що підтверджується, в тому числі, інтегрованою карткою відповідача. (а.с. 15)

Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Згідно з п. 299.1 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників 2 групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (пп. 293.2.2 п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України).

Відповідачем обрано ставку 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та обрано 2 групу щодо сплати єдиного податку по відповідному виду діяльності, як вже зазначалось відповідно до заяви відповідача.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої та другої груп здійснюється контролюючим органом на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п. 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З метою здійснення заходів по погашенню податкового боргу ГУ ДПС у Донецькій області на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» №0020757 від 06 травня 2021 року, яку вручено відповідачу особисто 11.06.2021 року. (а.с. 16).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Матеріалами справи підтверджується, що наведена вище вимога про сплату боргу надсилалась на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Прийняті заходи податковим органом не призвели до погашення податкового боргу.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано, а тому вона є чинною та підлягає до виконання.

Як зазначено у п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 Податкового кодексу України ).

Відповідно до пункту 20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

На підставі ч. 11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Доказів погашення податкової заборгованості станом на день винесення судом даного рішення, матеріали справи не містять. Відзив на позовну заяву, сплату узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її відповідачем надано не було, жодних доказів на спростування позиції контролюючого органу відповідачем також не надано.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги ст.ст. 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 14, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 12 000 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) податковий борг, а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.

Рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 21 лютого 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова