Справа № 160/12969/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Закопай А.Р.,
представника позивача: Брусенцева Д.І.,
представника відповідачів: Романовича Ю.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове та суспільне будівництво» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, -
30.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове та суспільне будівництво» (далі ТОВ «Промислове та суспільне будівництво», позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач-1), в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області щодо зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивачем у встановленому законодавством порядку складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) Додаток №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року, однак, відповідно до отриманої квитанції №1 реєстрація вказаного Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, у зв`язку із чим запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН. При цьому, у вказаній квитанції №1 контролюючим органом не зазначено конкретного та вичерпного переліку документів, що мають бути надані позивачем на підтвердження правомірності формування та подання спірного розрахунку коригування, що суперечить приписам Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року (далі Порядок №1165). Водночас, позивачем на виконання вказаних вимог контролюючого органу 08.06.2021р. направлено засобами електронного зв`язку на адресу відповідача повідомлення від 08.06.2021р. №3 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, однак, 08.06.2021р. отримано квитанцію №2 з інформацією щодо не прийняття до розгляду вищевказаних пояснень та копій документів через те, що згідно з даними Реєстру платників ПДВ позивач не є платником ПДВ станом на 08.06.2021р. За таких обставин, позивачем було з`ясовано, що 19.05.2021р. контролюючим органом позивача виключено з Реєстру платників ПДВ, що, в свою чергу, перешкоджає оскарженню в адміністративному порядку протиправних дій відповідача щодо зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН, та вимушує позивача звернутися до суду з цим позовом. При цьому, протиправність дій відповідача щодо зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року, виписаної ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» на користь ТОВ ТПК «АУРУМ ЛТД» за результатами реальної господарської операції, в ЄРПН додатково підтверджується фатом реєстрації самої податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН, тим більше, що коригування до неї відбувалося виключно для усунення технічних помилок в цій податковій накладній, а, отже, відповідач не мав правових підстав для зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до цієї податкової накладної.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову шляхом подання до суду належним чином завірених копій всіх документів, які додаються до позовної заяви, для відповідача.
На виконання вимог ухвали суду від 04.08.2021 року позивачем усунуті недоліки позову та долучено належним чином завірені копії доданих до позовної заяви документів для примірника позовної заяви відповідачу.
05.10.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім викладено позицію, аналогічну висловленій у позовній заяві, та, зокрема, додатково зауважено про безпідставність та необґрунтованість доводів контролюючого органу щодо наявності підстав для включення ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» до переліку ризикових платників податку, при цьому, станом на час реєстрації самої податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН, розрахунок коригування до якої зупинений, позивач до переліку ризикових платників податку включений не був, а, отже, підстави для зупинення реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до цієї податкової накладної відсутні, тим більше, що коригування до неї відбувалося виключно для усунення технічних помилок в цій податковій накладній.
18.10.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до складу відповідачів Державної податкової служби України.
27.10.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про зміну предмету позову.
11.11.2021 року до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копій документів про надсилання заяви про зміну предмету позову у справі для Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України.
У підготовчому судовому засіданні 07.12.2021 року усною ухвалою суду, постановлено без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання позивача про зміну предмета позову відмовлено.
Також вказаною ухвалою суду зобов`язано ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» направити копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів відповідачу-2 та надати докази такого направлення до суду та встановлено відповідачу-2 строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача-2, а також зобов`язано відповідача-2 надати до суду разом із відзивом на позов документи, що підтверджують надання відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи згідно з вимогами ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 12 січня 2022 року о 10:30год.
09.12.2021 року до суду від представника Державної податкової служби України надійшли пояснення у справі, в яких відповідач-2 зазначав, що поданий позивачем на реєстрацію в ЄРПН Додаток №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року було прийнято на реєстрацію ДПС України, проте, на виконання приписів п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України та Порядку №1165 його реєстрація в ЄРПН була зупинена, оскільки платник податку, яким його подано на реєстрацію (позивач), відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, зупинення реєстрації податкової накладної не породжує правових наслідків для платника податків та, відповідно, не порушує прав останнього, бо фактично не позбавляє його права на подальшу реєстрації ПН/РК, бо є два етапи реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування: а саме: перший зупинення реєстрації ПН/РК, який є проміжним перед прийняттям рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК, та другий це сам етап прийняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК податковим органом. При цьому, рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН приймається за результатами оцінки наданих суб`єктом господарювання документів. Отже, підставою, яка тягне за собою негативні наслідки для платника податків є саме другий етап, за наслідками якого податковим органом прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН/РК, яке і може бути предметом оскарження в адміністративному та/або судовому порядку.
09.12.2021 року до суду від представника Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем-2 викладено позицію, аналогічну висловленій у вищевказаних письмових поясненнях.
14.12.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Державної податкової служби України та письмові пояснення, в яких позивачем висловлено позицію, аналогічну зазначеній у позовній заяві.
У судовому засіданні 09.02.2022р. представник позивача підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідачів у судовому засіданні 09.02.2022р. пред`явлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзивах на позовну заяву та додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 18.05.2021р. ТОВ «Промислове та суспільне будівництво» складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН Додаток №2 до податкової накладної розрахунок коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року.
Відповідно до квитанції №1 від 18.05.2021р. вказаний документ прийнято, про реєстрація вказаного розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків, у зв`язку із чим запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
08.06.2021р. позивачем на виконання вказаних вимог контролюючого органу направлено засобами електронного зв`язку на адресу контролюючого органу Повідомлення від 08.06.2021р. №3 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, однак, 08.06.2021р. отримано квитанцію №2 з інформацією щодо не прийняття до розгляду вищевказаних Пояснень та копій документів через те, що згідно з даними Реєстру платників ПДВ позивач не є платником ПДВ станом на 08.06.2021р.
Не погоджуючись з діями відповідачів щодо зупинення реєстрації розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в ЄРПН, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами, далі - Порядок №1246).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року (далі - Порядок №1165) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
За приписами п. п. 7, 8, 9 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет. Платник податку отримує розраховані показники позитивної податкової історії через електронний кабінет.
При цьому, Додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, якими, зокрема, згідно з п.8 цих Критеріїв є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Системний аналіз наведених вище норм свідчить, що метою здійснення контролюючим органом моніторингу податкових накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах Державної податкової служби є виявлення ризиків порушення норм податкового законодавства. Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням Податкового кодексу та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Пунктом 11 Порядку №1165 встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).
Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", ;Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Таким чином, у розумінні приписів чинного законодавства існує два етапи реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, а саме: перший зупинення реєстрації ПН/РК, який є проміжним перед прийняттям рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК, та другий це сам етап прийняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК податковим органом.
При цьому, рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН приймається за результатами оцінки наданих суб`єктом господарювання документів.
Отже, підставою, яка тягне за собою негативні наслідки для платника податків є саме другий етап, за наслідками якого податковим органом прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН/РК, яке і може бути предметом оскарження в адміністративному та/або судовому порядку.
У даному випадку рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації розрахунку коригування від 18.05.2021р. №8 до податкової накладної від 12.12.2019р. №3 контролюючим органом не приймалося.
У даному випадку позивачем оскаржується лише проміжне рішення, що стосується зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування.
Водночас, чинним законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених ним операцій.
Так, відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України), що є комплексом заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (пункт 71.1. статті 71 ПК України).
Отже, позивач, звернувшись до суду із позовом про оскарження проміжного рішення податкового органу, обрав такий спосіб захисту своїх прав, який суперечить закону.
При цьому, частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо визнання протиправними дій ДПС України щодо зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, суд також зауважує, що безпідставними є вказані позовні вимоги і до відповідача-1 - Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, бо як слідує з квитанції про зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказаний додаток до розрахунку коригування до податкової накладної було доставлено саме до ДПС України і саме останньою цей документ прийнято та зупинено його реєстрацію, таким чином, зупинення реєстрації Додатку №2 розрахунку коригування від 18.05.2021 року №8 до податкової накладної №3 від 12.12.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснювалось саме на центральному рівні, тобто Державною податковою службою України, відтак саме цей орган є належним відповідачем у справі, а Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області є неналежним відповідачем, що, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього позовних вимог.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у їх задоволенні слід відмовити повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до приписів ст.139 КАС України особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21.02.2022р.

Суддя: О.М. Турова