Справа № 308/2375/22
Суддя: Шумило Н. Б.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді Шумило Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцака В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Леміша О.О. про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леміш О.О., звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Йовбака Василя Михайловича №015148 від 03.11.2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.47 КУпАП.

Разом із адміністративним позовом представником позивача подано заяву, згідно якої просить вжити заходів забезпечення позову у справі про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Йовбака Василя Михайловича №015148 від 03.11.2021 року, шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови (АСВП №68210253).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ним до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подано позов, предметом якого є визнання протиправною та скасування постанови інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Йовбаком Василем Михайловичем №015148 від 03.11.2021 року та закриття провадження у справі. Вжиття заходів забезпечення позову вважає необхідним, адже невжиття таких заходів неминуче призведе до унеможливлення виконання рішення суду та ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки на даний момент відбувається примусове виконання оскаржуваної постанови державною виконавчою службою (АСВП №68210253). Вказує, що існують очевидні ознаки протиправності оскаржуваної постанови, та порушення прав, свобод та інтересів позивача такою постановою, обґрунтування чого докладно викладено у позовній заяві.

У відповідності до положень частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно положень ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до положень ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 520/1545/19 наголосив на тому, що підстави забезпечення позову є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також із зазначенням висновку про те, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

За висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 23 червня 2020 року у справі №640/110/20, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта. Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як вбачається з матеріалів позову спір між сторонами виник з приводу винесення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Йовбака Василем Михайловичем постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.11.2021 року №015148, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.47 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Із долученого до заяви про забезпечення позову витягу із Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що 18.01.2022 року Відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження за №68210253, боржник ОСОБА_1 , стягувач - Державна екологічна інспекція у Закарпатській області.

Відповідно до положень ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови буде встановлена судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, стягнення штрафу з позивача до прийняття рішення за її позовом може значно ускладнити ефективний захист його прав, адже у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що навіть у разі задоволення позову ефективний захист прав та інтересів позивача буде неможливим.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 150-151,154, 256, 294, 295,297 КАС України, суд,-

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Леміша О.О. про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,- задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.11.2021 року №015148, винесеної державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Йовбака Василем Михайловичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.47 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Дані боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані стягувача: Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, , місцезнаходження: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Швабська, 14

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити у Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул.Заньковецької, 10) для виконання та сторонам - для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скарга на ухвалу суду можна подати протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило