Справа № 420/17712/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Іванова Е.А.,

за участі секретаря Сідлецької А.П., представника відповідача Палтека В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним дії, визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача-1 щодо неприйняття/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер , таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер ; визнати протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2732256/30537463 від 03.06.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої в контролюючому органі 29.05.2021 року за №, рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2772147/30537463 від 15.06.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої в контролюючому органі 11.06.2021 року за № ; зобов`язати відповідача-1 та відповідача-2 врахувати таблиці даних платника податку на додану вартість, направлені Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» 28.05.2021 року, реєстраційний номер , 28.05.2021 року, реєстраційний номер , 29.05.2021 року, реєстраційний номер , 11.06.2021 року, реєстраційний номер датою отримання таких таблиць контролюючим органом; визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2757390/30537463 від 10.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4. складеної ТОВ «АВАНТА» 26.05.2021 року; зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 26.05.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» мотивуючи це тим, що ТОВ є сільськогосподарським товаровиробником, платником ПДВ. Основними видами діяльність ТОВ є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур; допоміжна діяльність у рослинництві; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Діяльність з вирощуванням сільськогосподарських культур здійснюється на орендованих земельних ділянках, загальною площею 820Га., та самостійно виконує виробничий цикл вирощування сільськогосподарських культур.

За таблицею даних платника податків на додану вартість від 27.10.2020 року, яка врахована рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН ТОВ подано інформацію щодо кодів з УКТЗЕД 120600 насіння соняшнику, кукурудза інша, 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві. В зв`язку з тим, що у 2021 році ТОВ здійснюється діяльність з вирощуванням окрім раніше врахованих у таблиці соняшнику та кукурудзи ще й ячмінь озимий та пшеницю, виникла необхідність в оновлення інформації у таблиці даних платника ПДВ та 28.05.2021 року ТОВ направило на реєстрації таблицю даних платника ПДВ із додатками. 28.05.2021 року о 13год.32хв. ГУ ДПС в Одеській області надано квитанцію №2 до таблиці даних платника ПДВ р.н. із зазначенням, що документ не прийнято та в графі «Виявлені помилки: В Таблиці даних платника ПДВ в рядку №16 зазначено код які зазначено в Таблиці даних платника ПДВ зареєстрований у контролюючому органі 27.10.2020 року за № інформація якої була врахована.

Та в той же день ТОВ вдруге направило на реєстрації таблицю даних платника ПДВ з коригуванням кодів та 28.05.2021 року о 16год.51хв. ГУ ДПС надано квитанцію №2 до таблиці даних платника ПДВ р.н. із зазначенням в графі «Виявлені помилки: в таблиці даних платника ПДВ код які зазначені в таблиці даних платника податків ПДВ зареєстрованої у контролюючому органі 27.10.2020 р. за № інформація якої була врахована.

Проте Порядком №1165 не передбачено права контролюючого органу не приймати таблицю до розгляду.

29.05.2021 року ТОВ втретє подало таблицю даних платника ПДВ та у відповідь отримано квитанцію №2 про те, що документ доставлено до ГУДПС в Одеській області , документ прийнято (зареєстровано у контролюючого органу за №). В графі помилки/зауваження зазначено, що інформацію у таблиці не враховано автоматично через невиконання п.18 Порядку. Таблицю даних платника ПДВ прийнято до розгляду. Та рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня №2732256/3053/7463 від 03.06.2021 року про неврахування на підставі виявлення невідповідності визначених платником ПДВ видів діяльності наявним у платника податків основним засобам. З чим ТОВ не згодний, так як до таблиці позивач додав податкову та іншу звітність на підтвердження здійснення даної діяльності.

11.06.2021 року ТОВ вчетверте подало таблицю даних платника податку на додану вартість до якої надано розширені пояснення та додаткові додатки. Та 16.06.2021 року ТОВ отримало квитанцію №2 до Таблиці даних платника ПДВ від 11.06.2021 року р.н. , в якій в графі «виявлені помилки» та зазначено, щог Інформацію в таблиці не враховано згідно Рішення Комісії від 15.06.2021 року №2772147/30537463. Водночас у вказаному рішенні підставою для його не прийняття вказано - виявлення невідповідності визначених платником ПДВ в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

24.05.2021 року позивач уклав з ТОВ «Е.К.О. Груп» договір поставки за яким зобов`язався передати покупцю ячмінь 3-го класу, українського походження врожаю 2021 року у кількості 50 тонн. Та платіжним дорученням №920 від 26.05.2021 року ТОВ «Е.К.О. Груп» здійснило оплату авансу на суму 263160,11грн. в т.ч ПДВ 32317,91грн. Позивачем було складено податкову накладну №4 від 26.05.2021 року на направлено на реєстрацію 29.05.2021 року.

Та 31.05.2021 року ТОВ отримало квитанцію у якій зазначено, що реєстрація зупинена з підстав того, що коди товару/послуг 1003 відсутні в таблиці даних платника ПДВ як товари/послуги, що на постійній основі постачаються(виготовляються) та їх обсяг дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. 07.06.2021 р. ТОВ направлено повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів щодо ПН реєстрацію якої зупинено та рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН №2757390/30537463 від 10.06.2021року відмовлено в реєстрації ПН №4 від 26.05.2021року з чим ТОВ не погоджується та звернулось за захистом до суду.

Відповідач-1 надав відзив, яким позов не визнав та вважає, що правомірно встановив помилку у поданих ТОВ таблицях даних платника податку від 28.05.2021р. р.н. , від 29.05.2021р. р.н. . А тому документи не прийнято. Щодо відмовлені у реєстрації ПН, то обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на ТОВ, та оскільки коди УКТЗЕД/ДКП товару послуг 1003 були відсутні в таблиці даних платника податку та їх обсяг постачання дорівнює або перевищував величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критерію ризиковості здійснення операцій, та позивачем не подано документів передбачених п.5 Порядку №520, а тому рішення про відмову також є правомірним. Крім того позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасним, так як належним способом порушеного права є зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області повторно розглянути питання щодо реєстрації ПН.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Аванта» є сільськогосподарським товаровиробником, платником ПДВ. Основними видами діяльність ТОВ є : 01.11вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 01.13 вирощування овочів і баштаних уцльтур, коренеплодів і бульбоплодів; 49.41 вантажний автомобільний транспорт. Діяльність з вирощуванням сільськогосподарських культур здійснюється на орендованих земельних ділянках, загальною площею 820Га., та ТОВ самостійно виконує виробничий цикл вирощування сільськогосподарських культур.

За таблицею даних платника податків на додану вартість від 27.10.2020 року, яка врахована рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН ТОВ подано інформацію щодо кодів з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг: 120600 насіння соняшнику подрібнене або не подрібнене, кукурудза інша, 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві.

В зв`язку з тим, що у 2021 році ТОВ здійснюється діяльність з вирощуванням окрім раніше врахованих у таблиці соняшнику та кукурудзи, ще й ячмінь озимий та пшеницю, 28.05.2021 року ТОВ направило на реєстрації до відповідача таблицю даних платника ПДВ із додатками із зазначенням наступних кодів згідно УКЗТЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів: 1001 пшениця; пшениця тверда інша; пшениця інша; 1003 ячмінь; ячмінь інший; 1005 кукурудза; кукурудза інша; 120600 насіння соняшнику подріблене або неподріблене; 0 насіння соняшнику інше.

28.05.2021 року о 13год.32хв. ГУ ДПС в Одеській області надіслало ТОВ квитанцію №2 до таблиці даних платника ПДВ № із зазначенням, що документ не прийнято, та в графі «Виявлені помилки: В Таблиці даних платника ПДВ в рядку №16 зазначено код згідно КВЕД :01.11 та код згідно УКТЗЕД /державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг :120600, які зазначені в Таблиці даних платника ПДВ зареєстрованої у контролюючому органі 27.10.2020 року за № інформація якої була врахована.

Та в той же день ТОВ вдруге направило на реєстрації таблицю даних платника ПДВ з коригуванням кодів : 1001 пшениця; пшениця тверда інша; пшениця інша; 1003 ячмінь; ячмінь інший; 1005 кукурудза; кукурудза інша; насіння соняшнику інше.

Та 28.05.2021 року о 16год.51хв. ГУ ДПС надіслано квитанцію №2 до таблиці даних платника ПДВ р.н. із зазначенням: в графі «Виявлені помилки: в таблиці даних платника ПДВ в рядку №16 зазначено «код згідно з КВЕД: 01.11 та «Код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарі /послуг : , які зазначені в Таблиці даних платника ПДВ зареєстрованої у контролюючого органі 27.10.2020р. за № інформація якої була врахована.

Представник відповідача визнав у судовому засіданні, що будь яких інших рішень стосовно таблиць поданих до відповідача 28.05.2021 року ним не приймалось.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 і пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 11.12.2019 № 1165 затвердив Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі-Порядок № 1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в права та обов`язки їх членів.

Згідно із п. 1 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до п. 12 Порядку № 1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

За правилами п. 13 Порядку № 1165 у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Пунктами 14-17 Порядку № 1165 передбачено, що таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Згідно із п. 19 Порядку № 1165 у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7).

Отже, із аналізу наведених вище положень Порядку № 1165 слідує, що таблиця даних платника податку - це зведена інформація, що подається платником щодо КВЕД платника податку згідно з КВЕД, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються платником податку, яка подається до контролюючого органу з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Рішення про неврахування таблиці даних Комісія приймає у разі надходження до контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про надання платником податку в поданій таблиці недостовірної інформації.

Проте Порядком №1165 не передбачено права контролюючого органу не приймати таблицю до розгляду.

Позивач просить у позові визнати протиправним дії відповідача щодо неприйняття/неврахування таблиці даних платника ПДВ від 28.05.2021 року реєстраційний номер , та таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер , тоді як встановлено судом відповідач не вчинив активних дій після отримання таблиці, які повинен був вчинити.

Так Верховний суд у постанові від 22 січня 2021 року по справі № 640/16224/19 вказав, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тому суд вважає, що за даних обставин відповідач допустив протиправну бездіяльність, та з метою повного захисту порушених прав позивача слід вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення по врахуванню/неврахуванні таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер , та таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер .

Щодо позовних вимог зобов`язати Державну податкову службу України врахувати таблиці даних платника ПДВ направлені ТОВ 28.05.2021р., 29.05.2021р., 11.06.2021 року, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, так як до повноважень Державної податкової служби України не відноситься розгляд таблиці даних платника ПДВ, так як її розглядає та враховую чи ні -Головне управління ДПС в Одеській області,

Щодо вимог зобов`язати врахувати таблиці даних платника податку на додану вартість, направлені Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» 28.05.2021 року, реєстраційний номер , та 28.05.2021 року, реєстраційний номер , то виходячи з встановлених обставин та вищевикладеного суд доходить наступних висновків.

Як встановлено судом вказані таблиці були доставлені до відповідача 28.05.2021 року та результатом їх обробки стало - зупинення реєстрації, тоді як згідно п.15 Порядку №1165 Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання, чого фактично не відбулось.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15), суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного суду. Так, зокрема у постанові Верховного суду від 21.08.2018 року по справі № 810/3393/17 зазначено, що:

"…На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не мають втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Якщо на момент прийняття суб`єктом владних повноважень рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №826/11251/18.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.08.2018 року у справі №820/2605/17, "безпідставним є посилання в обґрунтування касаційної скарги на те, що зобов`язавши відповідача повторно розглянути клопотання позивача суд вийшов за межі позовних вимог та втрутився у його дискреційні повноваження, а також те, що вказане клопотання відповідачем розглянуто та надано письмову відповідь, у зв`язку з чим підстави повторного розгляду клопотання відсутні, оскільки відповідачем передбаченого законодавством рішення за результатами клопотання позивача прийнято не було".

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що в досліджуваних правовідносинах встановлено, що відповідач не розглядав таблиць позивача поданих 28.05.2021р. та не прийняв встановленого чинним законодавством рішення, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом: зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області розглянути таблиці даних платника податку на додану вартість, направлені Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» 28.05.2021 року, реєстраційний номер , та 28.05.2021 року, реєстраційний номер та прийняти по ним рішення.

Щодо позовних вимог визнати протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2732256/30537463 від 03.06.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої в контролюючому органі 29.05.2021 року за №, рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2772147/30537463 від 15.06.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої в контролюючому органі 1 1.06.2021 року за № , то суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.05.2021 року ТОВ втретє подало таблицю даних платника ПДВ із зазначенням наступних кодів згідно УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів 6 1001 пшениця; пшениця тверда інша; пшениця інша; 1003 ячмінь; ячмінь інший, насіння соняшнику інше до якого додано пояснення та податкові декларації з плати за землю, квитанції №2 до Податкових декларацій з плати за землю ; звіт про посівні площі с/господарських культур форми 4-сг; квитанції №2 до звіту форми 4-сг; звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культр форми 37-сг; квитанції №2 до звіту форми 37-сг.

Позивачем разом з таблицею 29.05.2021 року подано пояснення та додатки : податкові декларації з плати на землю; звіти про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4-сг); звіт про збирання врожаю с/господарських культур на 01.12.2020 року (форма 37-сг).

Та у відповідь отримано квитанцію №2 про те, що документ доставлено до ГУДПС в Одеській області, документ прийнято (зареєстровано у контролюючого органу за №). В графі помилки/зауваження зазначено, що інформацію у таблиці не враховано автоматично через невиконання п.18 Порядку. Таблицю даних платника ПДВ прийнято до розгляду(т.2 а.с.96).

Та комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області 03.06.2021 року прийнято рішення №2732256/30537463 про неврахування таблиці на підставі виявлення невідповідності визначених платником ПДВ видів діяльності наявним у платника податків основним засобам (т.2 а.с.125).

11.06.2021 року ТОВ вчетверте подало таблицю даних платника податку на додану вартість до якої надано розширені пояснення та додаткові додатки в яких крім поданих раніше: 2-і форми 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність( з переліком основних засобів), та 2-і квитанції №2 до форми 20-ОПП(т.2 а.с.156-162).

Та 16.06.2021 року ТОВ отримало квитанцію №2 до Таблиці даних платника ПДВ від 11.06.2021 року р.н. , в якій в графі «виявлені помилки» зазначено: Інформацію в таблиці не враховано згідно Рішення Комісії від 15.06.2021 року №2772147/30537463(т.2. а.с.127). Водночас у вказаному рішенні підставою для його не прийняття зазначено - виявлення невідповідності визначених платником ПДВ в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам(т.2 а.с.168).

Та з даним твердженням відповідачів суд не погоджується, так як позивачем надано відповідачу не тільки докази наявності у ТОВ орендованої землі площею 820 Га, та статистичні звіти щодо посівної площі с/господарських культур, та звіти по збиранню врожаю, але й наявність основних засобів: комбайну , тракторів, вантажівок, агрегатів грунтопереробних, борони, жаток, зернопогрузчиків, культиваторів, навісних розкидувачів добрива, оприскувачів, плугів, сівалок, та інше обладнання необхідно для зайняття вказаними видами діяльності, проте без будь яких обґрунтувань дані відомості не були враховані під час прийняття оскаржуваних рішень.

Варто відмітити, що п. 17 Порядку № 1165 визначено, що у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

При цьому, за загальним правилом, яке встановлюється до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обгрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Натомість оскаржуване рішенні не містить обставин, які б слугували підставою для висновків контролюючого органу про виявлення невідповідності видів діяльності основним засобам платника, а також не наведено обгрунтувань щодо твердження про те, які конкретно види діяльності позивача не відповідають наявним у нього основним засобам.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Тобто, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Водночас, як вбачається з таблиць даних платника ПДВ поданих ТОВ 29.05.2021 року та 11.06.2021р. вони за своїм змістом щодо кодів є ідентичними, а тому для повного захисту порушених прав позивача достатньо визнати протиправним та скасувати рішення комісії від 15.06.2021року №2772147/30537463 та зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області врахувати останню за часом подану таблицю від 11.06.2021 року до якої додані додатки, які за кількістю перевищують подані 29.05.2021р. датою її отримання.

Так само щодо скасування рішення комісії від 03.06.2021року №2732256/30537463 то для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Та метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Та в разі його скасування поновлення прав позивача не відбудеться, а тому є зайвим, та як після нього вже прийняте інше рішення за результатами розгляду таблиці з тими ж кодами УКТЗЕД та саме його суд вважає необхідним скасувати.

Щодо позовних вимог визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регіонального рівня № 2757390/30537463 від 10.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4, складеної ТОВ «АВАНТА» 26.05.2021 року; зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 26.05.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» то суд вважає, що в цій часті позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.05.2021 року позивач як постачальник уклав з ТОВ «Е.К.О. Груп» договір поставки за яким зобов`язався передати покупцю ТОВ «Е.К.О. Груп» ячмінь 3-го класу, українського походження врожаю 2021 року у кількості 50 тонн(т.2 а.с.226-229). На виконання умов договору покупцем ТОВ «Е.К.О. Груп» платіжним дорученням №920 від 26.05.2021 року здійснено платіж на рахунок позивача на суму 263160,11грн. в т.ч ПДВ 32317,91грн.(т.2 а.с.231).

За наслідками першої події позивачем було складено податкову накладну №4 від 26.05.2021 року (т.2 а.с.233) товар ячмінь 3-го класу врожаю 2021року українського походження 43.86т. ціною 230842,20грн. в т.ч. ПДВ 32317,90грн. та направлено її на реєстрацію до ЄРПН 29.05.2021 року.

Проте 31.05.2021 року ТОВ отримало квитанцію № у якій зазначено, що реєстрація зупинена з підстав того, що коди товару/послуг 1003 відсутні в таблиці даних платника ПДВ як товари/послуги, що на постійній основі постачаються(виготовляються) та їх обсяг дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.Та рекомендовано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації зазначеної в ПН.

07.06.2021 р. ТОВ направило повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів щодо Податкової накладної реєстрацію яких зупинено з додатком серед яких : витяг з ЄДРПОУ з видами діяльності, звіт про посівні площі с/господарських культур форми 4с/г, квитанція №2 до нього, договір поставки від 24.05.2021р., рахунок на оплату, платіжне доручення, виписка з банку, пояснення.

Та рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН/розрахунку коригування в ЄРПН №2757390/30537463 від 10.06.2021року відмовлено ТОВ в реєстрації ПН №4 від 26.05.2021року через ненадання платником податку копій документів а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити)(т.3 а.с.21).

22.06.2021 року позивачем подано скаргу на вищевказане рішення до відповідача-2, з додатками на 142 аркушах в якій просив скасувати такі рішення та зареєструвати податкову накладну №4 від 26.05.2021 року (т.3 а.с.25).

Однак, 25.06.2021 року за результатами розгляду скарги від 22.06.2021 року на рішення комісії регіонального рівня №2757390/30537463 Державною податковою службою України прийнято рішення №29660/30537463/2 про залишення скарг без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т.3 а.с.167).

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, встановлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого у встановленому порядку.

Згідно п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року були затверджені Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості здійснення операцій визначені у вигляді Додатку №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою), і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Відповідно до п.10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520.

Згідно п. 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому п. 5 Порядку №520 включає в себе об`ємний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, а саме:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п.п. 7, 9 Порядку №520).

Разом з тим суд зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платнику податку необхідно подати абсолютно всі, зазначені у п. 5 Порядку №520 документи.

Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій.

Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Водночас в квитанції від 31.05.2021 року про зупинення реєстрації податкової накладної позивача №4 від 26.05.2021 року, відповідачем не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію цієї податкової накладної.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 9, 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до п. 12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДПС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією регіонального рівня засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Судом встановлено, що позивачем направлено до податкового органу всі необхідні копії первинних документів та пояснення по господарській операції, щодо якої була складена податкова накладна №4 від 26.05.2021 року.

З наданих до суду копій документів, які надавалися до податкового органу, вбачається зміст і обсяг господарської операції, по якої позивач подав для реєстрації податкової накладної, будь-яких розбіжностей та невідповідностей ці документи не містять. Про наявність таких невідповідностей або розбіжностей не зазначено і у відзиві представником відповідачів.

Однак рішеннями комісії Головного Управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.06.2021 року №2757390/30537463 позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №4 від 26.05.2021 року.

Підставами для прийняття такого рішення відповідачем зазначено про не надання позивачем копій документів, а саме: копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складських документів, у т.ч. рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфікації, накладних.

Суд зазначає, що затверджена Порядком №520 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу не вистачає, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оспорюванне рішення містить лише загальне твердження про ненадання платником податків документів без конкретизації (підкреслення, як того вимагає форма такого рішення) конкретного переліку документів, яких, на думку Комісії, не вистачає.

При вирішенні справи суд також виходить із того, що зазначене рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області є актом індивідуальної дії.

На думку суду правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 02.07.2019 у справі №140/2160/18.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії, заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; Тошкуце та інші проти Румунії, заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відповідачі за час розгляду адміністративної справи не надали до суду жодного доказу на підтвердження правомірності оспорюваного рішення, а також не зазначили обґрунтованих підстав для його прийняття, при цьому вони обмежились лише формальним посиланням на недостатність наданих позивачем на пропозицію податкового органу документів.

Разом з тим позивач, на думку суду, в повній мірі виконав свій обов`язок щодо надіслання до податкового органу всіх необхідних первинних документів та пояснень на підтвердження факту господарської операції з контрагентом, яка зазначена в податковій накладній.

Також суд зауважує, що у квитанції відповідачем вказано, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Та як встановлено раніше судом позивачем подавалась до відповідача таблиця даних яка була зареєстрована.

Проте подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком, та ст.43 Господарського кодексу України проголошено та гарантовано свободу підприємницької діяльності, тобто право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність не заборонену законом..

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують факт фінансово-господарської операції між позивачем та контрагентом, а також враховуючи, що достатність документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачами, суд дійшов висновку, що комісія Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, з огляду на що рішення від 10.06.2021 року №2757390/30537463 про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 26.05.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №4 від 26.05.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх первинного подання платником податків на реєстрацію, суд зазначає таке.

Так згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктами 19-20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (в останній редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) встановлено, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що судом встановлено відсутність у податкового органу правових підстав для відмови у реєстрацій податкової накладної, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 26.05.2021 року датою її фактичного подання.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано платіжне доручення про сплату судового збору за подання адміністративного позову №165 від 15.09.2021 року у розмірі 4540,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «АВАНТА», суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 4540,00 грн. з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, оскільки саме його рішеннями були порушенні права та інтереси позивача та оскільки саме така сума судового збору є співмірною до задоволених вимог з урахуванням того, що вимоги зобов`язального характеру є похідними.

Керуючись ч.2 ст.9, ст.ст. 73, 77, 90, 139, 241-246, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення по врахуванню/неврахуванні таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер , та таблиці даних платника податку на додану вартість від 28.05.2021 року, реєстраційний номер .

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області розглянути таблиці даних платника податку на додану вартість, направлені Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» 28.05.2021 року, реєстраційний номер , та 28.05.2021 року, реєстраційний номер та прийняти по ним рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області № 2772147/30537463 від 15.06.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої в контролюючому органі 11.06.2021 року за № .

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти нове рішення, яким врахувати таблицю платника податку на додану вартість направлену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» 11.06.2021 року, реєстраційний номер .

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області № 2757390/30537463 від 10.06.2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 складеної ТОВ «АВАНТА» 26.05.2021 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №4 від 26.05.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНТА».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору у розмірі 4540 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст..ст.293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНТА» (68702, м. Одеська обл. м.Болград вул..Училищна 95, ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) код ЄДРПОУ ВП 44070171.

Відповідач: Державна податкова служба України (м.Київ Львівська пл..,8 ).

Повний текст рішення виготовлено 23.02.2022 року.

Суддя Іванов Е.А.