Справа № 200/14203/21
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Справа№200/14203/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: пр-кт Нахімова, 86, м. Маріуполь, Донецька область, 87515) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати доплат за службу в нічний час, індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 та невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку у 2015 та 2016 роках позивачу;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 на користь позивача в сумі 4 200, 00 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 03.10.2016 на користь позивача в сумі 369, 75 грн;

- зобов`язати нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у 2015 та 2016 роках позивачу.

Позов, обґрунтований тим, що з 07.11.2015 по 03.10.2016 року проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

Проте, зазначає позивач за час проходження служби отримував грошове забезпечення в меншому розмірі, ніж це встановлено.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи незгоду із позовними вимогами наступним.

Пунктом 11 розділу II Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Години на ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається до службового часу. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається до службового часу. Таким чином, на переконання відповідача, нічний час з 22.00 до 06.00 - 8 годин, з яких 2 години відпочинку, що не враховуються. Отже, поліцейські несуть службу в нічний час тільки 6 годин. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Зазначив, що облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 Порядку № 260.

Поліцейським, які залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Оформлення зазначених довідок є дискреційним повноваженням посадових осіб підрозділів ГУНП в Донецькій області

Також зазначив, що функціями ГУНП в області у спірних правовідносинах є тільки нарахування та виплата доплати, відповідно до зазначених вище поданих довідок.

Звертає увагу суду на те, що довідки обліку служби в нічний час відносно позивача за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 до УФЗБО ГУНП в Донецькій області не надходили, а тому доплата за службу в нічний час позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

У свою чергу, вказує відповідач, ГУНП в області, відповідно до положень КАС України не несе відповідальність за посадових осіб, які не вели облік служби в нічний час, не виготовили та не направили зазначені довідки. Нарахування та виплата оскаржуваної доплати без довідок обліку часу є неможливим.

З огляду на наведене, вказує, що правове регулювання, відповідач, маючи правовий статус бюджетної установи, не може на власний розсуд розпоряджатися бюджетними коштами, які йому виділено.

Відповідач вказує, що така його правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 19.09.2018 у справі № 822/620/15.

Крім того відповідач не погоджується з наведеним позивачем розрахунком, який розрахований з урахуванням 8 годин служби в нічний час за одне чергування та з незмінною годинною ставкою, оскільки, на переконання відповідача, годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Щодо виплати індексації грошового забезпечення за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області з 01.06.2016 по 03.10.2016 відповідач зазначив наступне.

Відповідно до ст. 94 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення поліцейських визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України (індексація доходів громадян).

З метою виконання вищевказаного закону, постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 затверджено безпосередній Порядок проведення індексації доходів населення (далі - Порядок № 1078).

У редакції Порядку № 1078, чинному до 18.10.2017, не було передбачено індексацію грошового забезпечення поліцейських.

І тільки постановою КМУ від 18.10.2017 № 782 внесено зміни до Порядку № 1078, а саме абзац п`ятий пункту 2 цього Порядку доповнено після слова "військовослужбовців" словом "поліцейських". Постанова КМУ від 18.10.2017 № 782 набрала чинності з дня опублікування - 24.10.2017 (Урядовий кур`єр, 2017, 10, 24.10.2017 № 199, Офіційний вісник України, 2017, № 86 (03.11.2017), ст. 2608).

Таким чином, на переконання відповідача, відсутня вина Головного управління у наявності суперечності норм права, що виразилася у невстановлені в Порядку № 1078 права поліцейських на отримання індексації доходів та у тому, що позивач не отримав індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 03.10.2016.

Відповідач вказує, що у позові заявлено вимогу про стягнення індексації грошового забезпечення у загальній сумі 369,75 грн. Розрахунок суми індексації не проведено.

У зв`язку із чим відповідач знов наголошує на тому, що нарахування грошового забезпечення є дискреційним повноваженням ГУНП в області, яке не може бути перекладене на суд.

Щодо виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки за 2015-2016 роки відповідач вказав наступне.

Статтею 93 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено порядок обчислення тривалості та надання відпусток поліцейських. Так, поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційною з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Зазначив, що Верховним Судом у справі № 808/2122/18 проведено правовий аналіз положень ст. 94 ЗУ «Про Національну поліцію», постанови КМУ № 988 Порядку № 260 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) та визначено, що пунктом 8 розділу III Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Таким чином, вказує відповідач, відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 260, які є спеціальним законодавством та підлягають застосуванню при вирішенні спорів з приводу порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та надання їм відпустки, грошова компенсація за невикористану відпустку виплачується у випадку її невикористання у році звільнення.

Зазначає, що наказом ГУ НП в Донецькій області від 20.09.2016 № 328 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції з 30.10.2016 за п. 7 ч. 1 ст. 77 закону України «Про національну поліцію». За обліками управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області позивачем невикористана частина чергової відпустки складає за 2015 рік 04 доби, 2016 рік 03 доби.

Відповідач звертає увагу суду на те, що при звільненні позивачу нараховано та виплачено грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної відпустки за 2016 рік (рік звільнення) у розмірі 567,00 грн. та за 4 доби невикоритсаної щорічної відпустки за 2015 рік в розмірі 756 грн.

У зв`язку із вищенаведеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії прийнята судом до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 24 грудня 2021 року суд вирішив перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання, строк проведення якого продовжив на 30 днів, на 18 січня 2022 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 18 січня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 01 лютого 2022 року на 11 год. 15 хвил.

01 лютого 2022 року ані позивач, ані представник відповідача у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце проведення судово розгляду повідомлялись судом належним чином.

31 січня 2022 року судом отримано від представника відповідача заяву про проведення судового засідання без участі відповідача.

Позивач заяв або клопотань до суду не надіслав, про причини не явки у судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, відповідно до яких якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області в період з 07.11.2015 по 03.10.2016 на посаді оперуповноваженого Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції України в Донецькій області від 07.11.2015 № 69 о/с (по особовому складу) ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим Дзержинського відділення поліції Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, присвоївши йому спеціальне звання капітан поліції (а.с. 35).

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.09.2016 № 328 о/с (по особовому складу) капітана поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції відповідно до розділу VII Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 03 жовтня 2016 року. Вислуга років на 03 жовтня 2016 року у календарному обчисленні складає 18 років 09 місяців 29 днів, для виплати одноразової грошової допомоги 10 років 01 місяць 12 днів. Визначено вважати невикористану відпустку за 2015 рік у кількості 04 доби, за 2016 роік у кількості 03 доби (а.с. 24, 36).

22.09.2021 позивач звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, відповідно до якої просив виплатити йому доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 в сумі 4 320 грн., виплатити заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 в сумі 369, 75 грн., а також просив надати йому за кожний місяць служби належно завірену довідку обліку несення поліцейськими служби в нічний час відповідно до наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання», графіки нарядів та чергувань, розстановки нарядів, виписки з журналу нарядів, журналу проходження медичного огляду за період з 07.11.2015 по 03.10.2016, накази, якими встановлено гранічні розміри грошового забезпечення поліцейських, копії розрахункових листів за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 зі всіма складовими грошового забезпечення, дловідку про періоди перебування ним у щорічних основних відпустках та на лікарняних за період з 07.11.2015 по 03.10.2016. Крім того у вказаній заяві позивач просив повідомити його який орган на дату його звернення відповідальний за розрахунок заборгованості з грошового забезпечення за час його служби в Головному управлінні МВС України в Донецькій області та його структурних підрозділах за період з 28.12.2006 по 06.11.2015 (а.с. 12).

На вказану вище заяву позивача від 22.09.2021, яка зареєстрована за вх. № Ж-4580 від 28.09.2021 року Головне управління Національної поліції України в Донецькій області повідомило позивача про те, що довідки обліку служби в нічний час відносно позивача за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 до УФЗБО ГУНП в Донецькій області не надходили, тому доплата за службу в нічний час йому не нараховувалась та не виплачувалась.

Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення повідомило, що порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ України від 17.07.2003 № 1078 не було передбачено проведення індексації грошового забезпечення поліцейських. Зазначено, що лише починаючи з листопада 2017 року грошове забезпечення поліцейських включено до переліку доходів осіб, чиї грошові доходи підлягають індексаці, які одержані в гривнях на території України і не мають разового характеру, отже підстави для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення поліцейським до листопада 2017 року відсутні (а.с. 20-23).

Згідно довідки від 07.10.2021 № Ж-2/ВДЗ/402/01-2021 повідомлено, що надати графіки нарядів та чергувань, розстановки нарядів, виписки з журналу нарядів, журналу проходження медичного огляду за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 ОСОБА_1 не є можливим у зв`язку з тим, що відомості відсутні. Зазначено, що відповідно до наявної інформації з 07.11.2015 по 03.10.2016 ОСОБА_1 був задіянний на несення служби: у 2015 році: 07.11.2015; 08.11.2015; 09.11.2015 (з 14-00 год. до 00.10 год.); 10.11.2015; 11.11.2015; 13.11.2015 (з 16-00 год. до 00-05 год.); 14.11.2015; 16.11.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год.); 17.11.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год); 18.11.2015 (з 16-00 год. до 23-45 год); 19.11.2015 (з 16-00 год. до 00-15 год.); 22.11.2015 (з 16-00 год. до 00.10 год.); 22.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 23.11.2015 (з 16-00 год. до 23-55 год.); 24.11.2015 (з 16-00 год. до 18-00 год.); 25.11.2015 (з 16-00 год. до 00-05 год.); 26.11.2015 (з 15-10 год. до 23-45 год.); 28.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 30.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 02.12.2015 (з 16-00 год. до 08-00 год.); 04.12.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 27.11.2015 (з 16-00 год. до 00-10 год); 07.12.2015 (з 16-00 год. до 01-00 год.); 09.12.2015; 10.12.2015 (з 16-00 год. до 23-45 год.); 11.12.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год.)

У 2016 році: 17.03.2016 (з 05-30 год. до 14-00) (а.с. 14).

Відповідно до довідки від 17.11.2021 № 24240/402/05-2021, що видана Бахмутським районним відділом поліції (Відділення поліції № 1) копії довідок обліку несення служби позивачем у нічний час та докази їх направлення до УФЗБО ГУНП в області надати не є можливим, в зв`язку з тим, що інформації (актів про знищення) по вказаним документам немає. (а.с. 37).

У довідці від 19.11.2021 № 1687 «Щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки» зазначено, що при звільненні позивачу нараховано та виплдачено грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної відпустки за 2016 рік в розмірі 567,00 грн (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800 грн + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00/30 днів * 3 доби).

Крім того у довідці зазначено, що позивачу помилково було нараховано та виплачено грошову компенсацію за 4 доби невикористаної щорічної відпустки за 2015 рік в розмірі 756, 00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800, 00 грн + надбавка за стаж служби 1 470, 00 грн (35%) 5 670, 00 грн. /30 днів*4 доби) (а.с. 39).

Дослідженням довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19.11.2021 № 1688 «Про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 » встановлено, зокрема, що в жовтні позивачу було нараховано, поряд з іншим, грошова компенсація за невикористану відпустку 2016 роки (3 доби) в сумі 567,00 грн (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800,00 грн. + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00 грн./30 днів * 3 доби). Крім того у довідці зазначено, що позивачу помилково нарахована грошова компенсація за невикористану відпустку 2015 роки (4 доби) в сумі 756,00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800,00 грн. + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00 грн./30 днів * 4 доби) (а.с. 40 - 41).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон №504/96-ВР), Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ), Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), «Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» , які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260), в редакції, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку у 2015 та 2016 роках позивачу та зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку у 2015 та 2016 роках суд зазначає наступне.

Закон № 504/96ВР установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: […] інші додаткові відпустки, передбачені законодавством […].

Статтею 16-2 Закону №504/96-ВР встановлено, що учасникам бойових дій […] надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина 1 статті 24 Закону №504/96-ВР).

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

За приписами пункту 19 частини 1 статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються […] поліцейські, […] які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 12 Закону №3551-ХІІ учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Закон №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VIII).

Частиною 1 статті 92 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки (частина друга статті 92 Закону № 580-VIII).

Статтею 93 Закону № 580-VIII визначено порядок обчислення тривалості відпусток поліцейських, зокрема:

- тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються (частина перша);

- тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки (частина друга);

- за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів (частина третя);

- тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби (частина четверта);

- відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році (частина п`ята);

- чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року (частина сьома);

- поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку (частина восьма);

- поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (частина дев`ята);

- за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону (частина десята);

- відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік (частина одинадцята).

Частинами 1 та 2 статті 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Положення Порядку №260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

З вищевикладеного слідує, що правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, зокрема до яких, поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №160/10875/19, від 31 березня 2021 року у справі №320/3843/20.

Відповідно до інформації, зазначеної в довідці від 19.11.2021 № 1687 «Щодо виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки» встановлено, що при звільненні позивачу нараховано та виплачено грошову компенсацію за 3 доби невикористаної щорічної відпустки за 2016 рік в розмірі 567,00 грн (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800 грн + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00/30 днів * 3 доби).

Крім того у довідці зазначено, що позивачу помилково було нараховано та виплачено грошову компенсацію за 4 доби невикористаної щорічної відпустки за 2015 рік в розмірі 756, 00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800, 00 грн + надбавка за стаж служби 1 470, 00 грн (35%) 5 670, 00 грн. /30 днів*4 доби) (а.с. 39).

Також, дослідженням довідки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19.11.2021 № 1688 «Про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 » було встановлено, зокрема, що в жовтні позивачу було нараховано, поряд з іншим, грошову компенсацію за невикористану відпустку 2016 роки (3 доби) в сумі 567,00 грн (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800,00 грн. + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00 грн./30 днів * 3 доби). Крім того у довідці зазначено, що позивачу помилково нарахована грошова компенсація за невикористану відпустку 2015 роки (4 доби) в сумі 756,00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800,00 грн. + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00 грн./30 днів * 4 доби) (а.с. 40 - 41), фактичне отримання позивачем зазначеної компенсації підтверджене платіжним дорученням та зведеною відомістю.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що у наказі про звільнення відповідачем підтверджено невиплату такої компенсації, оскільки в наказі про звільнення позивача відповідачем визначено лише кількість днів невикористаної щорічної відпустки позивачем.

Інших доказів на спростування вказаної в цих довідках інформації позивачем не надано.

Проте суд зауважує, що відповідачем помилково визначено, що позивачу помилково нарахована грошова компенсація за невикористану відпустку 2015 роки (4 доби) в сумі 756,00 грн. (із розрахунку: посадовий оклад 2 400, 00 грн. + оклад за спеціальне звання 1 800,00 грн. + надбавка за стаж служби 1 470,00 грн. (35%) = 5 670, 00 грн./30 днів * 4 доби), оскільки, як встановлено вище судом позивач мав право на день звільнення на таку грошову компенсацію.

Отже позов в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 та стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 03.10.2016 на користь позивача в сумі 369, 75 грн суд вважає за необхідне зазначити таке.

За унормуванням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону №1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення згідно зі статтею 4 Закону №1282 проводиться в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток).

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно зі статті 5 Закону №1282 підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

За змістом частини 2 статті 6 Закону №1282 порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 17 липня 2003 року №1078 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Порядок №1078 обумовлює правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей (п. 2 Порядку).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078.

Приписами пункту 6 Порядку №1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати, як складова належної працівникові заробітної плати, спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з 01 листопада 2017 року - після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 "Про внесення зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення", якою абзац 5 пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, після слова "військовослужбовців" доповнено словом "поліцейських", є неприйнятними, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною 3 статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Оскільки право на індексацію грошового забезпечення позивача, передбачено Законами України «Про індексацію грошових доходів населення» і Законами України «Про Національну поліцію» порушено, воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Відповідач не заперечує проти того, що індексація грошового забезпеченння позивачу за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 не нарахувувалась та не виплачувалась.

Крім того матеріали справи не містять доказів на предмет нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2016 по 03.10.2016.

Вказані відповідачем обставини у відзиві на позовну заяву не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивачу у встановленому законом порядку.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 03.10.2016 на користь позивача в сумі 369, 75 грн. суд зауважує, що обчислення індексації та визначення її розміру належить до дискреційних повноважень відповідача, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення конкретної суми індексації задоволенню не підлягають.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти вчинити на користь позивача певні дії, якщо для їх вчинення виконані всі умови, визначені законом.

З огляду на зазначене, враховуючи встановлену протиправну бездіяльність відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати ГУНП в Донецькій облаті нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення саме за період з 07.11.2015 року по 03.10.2016 року включно.

Щодо позовних в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати доплат за службу в нічний час та стягнення з Головного управління Національної поліції в Донецькій області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 на користь позивача в сумі 4 200, 00 грн;

Відповідно до частин першої, другої статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Розмір посадового окладу поліцейському встановлюється наказом по особовому складу одночасно з призначенням на відповідну штатну посаду.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260:

- поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;

- годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні;

- службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00;

- поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час;

- поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час;

- підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції;

- облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов;

- поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції» (далі - Постанова №988) визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 зобов`язано виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

З аналізу наведених норм вбачається, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. При цьому, перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Дослідженням довідки Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області від 07.10.2021 № Ж-2/ВДЗ/402/01-2021 встановлено, що за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 ОСОБА_1 був задіянний на несення служби: у 2015 році: 07.11.2015; 08.11.2015; 09.11.2015 (з 14-00 год. до 00.10 год.); 10.11.2015; 11.11.2015; 13.11.2015 (з 16-00 год. до 00-05 год.); 14.11.2015; 16.11.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год.); 17.11.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год); 18.11.2015 (з 16-00 год. до 23-45 год); 19.11.2015 (з 16-00 год. до 00-15 год.); 22.11.2015 (з 16-00 год. до 00.10 год.); 22.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 23.11.2015 (з 16-00 год. до 23-55 год.); 24.11.2015 (з 16-00 год. до 18-00 год.); 25.11.2015 (з 16-00 год. до 00-05 год.); 26.11.2015 (з 15-10 год. до 23-45 год.); 28.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 30.11.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 02.12.2015 (з 16-00 год. до 08-00 год.); 04.12.2015 (з 16-00 год. до 23-50 год.); 27.11.2015 (з 16-00 год. до 00-10 год); 07.12.2015 (з 16-00 год. до 01-00 год.); 09.12.2015; 10.12.2015 (з 16-00 год. до 23-45 год.); 11.12.2015 (з 16-00 год. до 00-30 год.)

У 2016 році: 17.03.2016 (з 05-30 год. до 14-00) (а.с. 14).

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності з боку Головного управління Національної поліції в Донецькій області протиправної бездіяльності в частині не оплати позивачу додаткових годин служби у нічний час у зв`язку із не отриманням від посадових осіб Торецького відділення Бахмутського відділу поліції в Донецькій області відповідних довідок, так як керівники (та т.в.о. керівників, які направляли протягом спірних періодів такі довідки до Головного управління) Торецького відділення та Бахмутського відділу поліції в Донецькій області є керівниками структурного підрозділу відповідача та його посадовими особами, і Головним управлінням не надано суду доказів на підтвердження того, що Головним управлінням вживались заходи для здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Торецького відділення та Бахмутського відділу поліції в Донецькій області нормативно-правових приписів щодо організації роботи підлеглих та організації належного дотриманнями цими посадовими особами вимог законодавства в частині своєчасного направлення до Головного управління відповідних довідок, тобто, заходів, спрямованих на отримання реальної інформації про відпрацьований працівниками цих відділів час та належного забезпечення цих працівників належною заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Крім цього суд зазначає, що не виконання (або неналежне виконання) посадовими особами управління поліції своїх службових обов`язків із оформлення та надання до Головного управління відповідних довідок не повинно мати своїм наслідком не виплату позивачу доплати за роботу в нічний час.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати позивачу грошових коштів у якості надбавки за роботу у нічний час за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену надбавку за роботу у нічний час за період з 07.11.2015 по 03.10.2016 згідно інформації, що відображена у довідці від 07.10.2021 № № Ж-2/ВДЗ/402/01-2021.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві недоплачену надбавку за роботу у нічний час у визначеній сумі 4 200,00 грн., суд знов зазначає, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, так як розмір та порядок обчислення належних позивачу сум доплати за роботу у нічний час, що мають бути нараховані та сплачені йому відповідачем на виконання цього рішення суду, не є спірним в межах даної справи.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі встановлених судом обставин та наведених у рішенні нормативно-правових норм адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збірпозивач є звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимогст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: пр-кт Нахімова, 86, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 доплат за службу в нічний час за період проходження ним служби з 07.11.2015 по 03.10.2016.

Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) надбавку за роботу у нічний час за період проходження ним служби з 07.11.2015 по 03.10.2016 згідно інформації, що відображена у довідці від 07.10.2021 № № Ж-2/ВДЗ/402/01-202.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження ним служби з 07.11.2015 по 03.10.2016

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: пр-кт Нахімова, 86, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період його служби з 07.11.2015 року по 03.10.2016 року включно.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18 лютого 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров