Справа № 240/27855/21
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту №4725/06-30-07-02/34909065 від 21.04.2021, за результатами перевірки, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Позивач вважає неправомірним донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій, оскільки висновки контролюючого органу не узгоджуються з вимогами законодавства, без врахування первинних документів, ґрунтуються на припущеннях осіб, які проводили перевірку, без підтвердження належними доказами, а тому просив позов задовольнити.
Позивач стверджує, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Вважає, що відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Представники позивача в судових засіданнях позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 04.11.2021 №778/06-30-20-03 (а.с.227-230 т.1).
Протоколом суду від 24.01.2022 клопотання представників сторін задоволено, відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" з питань правомірності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за січень 2021 року, а також заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість по декларації за січень 2021 року контролюючим органом складно акт №4725/06-30-07-02/34909065 від 21.04.2021 (а.с.37-55 т.1).
Зі змісту висновків вказаного акту перевірки контролюючим органом встановлені наступні порушення: п.198.1., п.198.2., п.198.3, ст.198 Податкового кодексу України внаслідок чого порушено:
- п.200.1. п.п. "б", п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого у ТОВ "Юро Ламбер" завищено суму, заявлену до бюджетного відшкодування у рядку 20.2.1 Декларації, за січень 2021 року в сумі 326292 грн;
За результатами встановлених порушень контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.05.2021:
Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звертався до ДПС України зі скаргою.
Рішенням від 27.08.2021 про результати розгляду скарги, таку скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а.с.219-221 т.1).

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними та прийнятими в порушення норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Підпунктом 16.1.2. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

За змістом пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Норми п.п.75.1.2. п.75.1. ст.75 ПК України визначають, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.3. статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.2. статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6. статті198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз змісту вищенаведених норм ПК України свідчить про те, що в податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV господарська операція визначена як дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, право платника податків на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Водночас, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів виключно у разі фактичного здійснення платником податків господарської операції.

У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, а тому не можуть бути підставою для врахування фінансових показників господарської операції в податковому обліку платника.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

При цьому, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27 червня 2017 року у справі № 808/1062/14, від 14 березня 2017 року у справі № 826/757/13-а, Верховного Суду, зокрема у постанові від 06 лютого 2018 року № К/9901/5042/17.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як встановлено судом зі змісту акту перевірки №4725/06-30-07-02/34909065 від 21.04.2021 контролюючим органом вказано про наявність порушення, що полягає у завищенні задекларованих позивачем показників у рядку 10.1 "Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фонів з метою їх використання у власній господарській діяльності платника податку для здійснення операцій, що підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та за нульовою ставкою" та рядка 19 "Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного періоду" декларації з ПДВ за січень 2021 року встановлено їх завищення на 341238 грн, в тому числі за рахунок:

- завищення податкового кредиту з ПДВ на 74974,82 грн за січень 2021 року по податкових накладних, отриманих товариством з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_1 , по якому в ході перевірки не підтверджено отримання ТМЦ внаслідок відсутності реального (фактичного) характеру вчинених господарських операцій;

- завищення податкового кредиту з ПДВ на 266263 грн за січень 2021 року по податкових накладних, отриманих товариством з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_2 , по якому в ході перевірки не підтверджено факту отримання ТМЦ внаслідок відсутності реального (фактичного) характеру вчинених господарських операцій.

Як свідчать матеріали справи, податковим органом поставлено під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентами ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Наведені сумніви обґрунтовані відсутністю у податкових базах даних підтвердження придбання такими постачальниками електроенергії в обсягах необхідних для розпиловки відповідних обсягів круглих лісоматеріалів та не підтверджується здійснення ними виплат на користь інших осіб за отримані від них послуги.

Також відповідачем вказано на наявність незначних недоліків оформлення окремих первинних документів.

З огляду на встановлені порушення відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Щодо правовідносин товариства з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" з контрагентом ФОП ОСОБА_1 слід зазначити наступне.

На підтвердження реальності господарських взаємовідносин до перевірки і до матеріалів справи надано договір поставки №ОСО-2021 від 04.01.2021 на придбання ТОВ "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_1 пиломатеріалів природної вологості в асортименті з додатками (а.с.71-86 т.1); видаткову накладну від 19.01.2021 №1 на постачання обрізних пиломатеріалів у кількості 20,106 м-3 загальною вартістю 449848,90 грн, у тому числі ПДВ - 74974,82 грн (а.с.87 т.1); податкову накладну від 19.01.2021 №42 на постачання обрізних пиломатеріалів загальною вартістю 449848,90 грн, у тому числі ПДВ - 74974,82 грн (а.с.88 т.1); товарно-транспортну накладну від 19.01.2021 №2 на перевезення пиломатеріалів перевізником ТОВ "ЧеркасиДеревПром" (а.с.89 т.1); платіжні доручення про сплату позивачем коштів на користь ФОП ОСОБА_1 за вказаним договором №14264 від 20.01.202 в сумі 360176,00 грн, №14422 від 10.02.2021 на суму 89672,90 грн (а.с.90-91 т.1).

Зі змісту висновків акту перевірки встановлено, що відповідачем не встановлено наявність у користуванні ФОП ОСОБА_1 транспортних засобів, необхідних для виконання умов п.4.2 та п.6.3 Договору №0С0-2021, тобто - для проведення завантажувальних робіт та доставку пиломатеріалів ТОВ "Юро Ламбер".

На спростування наведених обставин позивачем до матеріалів справи надано копію товарно-транспортної накладної від 19.01.2021 №2 на перевезення пиломатеріалів перевізником ТОВ "ЧеркасиДеревПром" товариству з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" (а.с.89 т.1).

Відтак, відсутність у ФОП ОСОБА_1 вантажного транспорту у формі №20-ОПП не може вважатись прямою вказівкою на нереальність господарських операцій між контрагентами, оскільки транспортування товару за договором може виконуватись як сторонами договору, так і третьою стороною.

Так, на підтвердження наявності домовленостей між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ЧеркасиДеревПром" до матеріалів справи надано копії податкової накладної №4 від 19.01.2021 складену ТОВ "ЧеркасиДеревПром" на загальну суму 5000,00 грн (а.с.153 т.1), рахунку №4 від 19.01.2021 на оплату ФОП ОСОБА_1 транспортних послуг з перевезення вантажу по маршруту Валки-Черняхів наданих йому перевізником в особі ТОВ "ЧеркасиДеревПром" у сумі 5000,00 грн (а.с.154 т.1), акт надання послуг №5 від 19.01.2021 (а.с.155 т.1), платіжне доручення №6 від 12.02.2021 на суму 5000,00 грн про оплату послуг перевезення (а.с.156 т.1).

На спростування доводів контролюючого органу про невідповідність маршруту у первинних документах до матеріалів справи надано копію розрахунку-коригування кількісних-вартісних показників №1 від 01.06.2021 до податкової накладної №4 від 19.01.2021, у якому зазначено вірний маршрут: "Валки-Черняхів" (а.с.157 т.1).

Суд звертає увагу, що у решті первинних документів невідповідності не встановлено, що в свою чергу свідчить про наявність технічної помилки.

На спростування висновків контролюючого органу про відсутність у ФОП ОСОБА_1 технічної можливості завантажити транспортний засіб до матеріалів справи надано копію Довідки від 11.06.2021 №233/20-40-07-16-06/ НОМЕР_1 "Про результати проведення зустрічної звірки ФОП ОСОБА_1 щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Юро Ламбер", їх реальності та повноти відображення в обліку за період 01.01.2021 по 31.01.2021 року (а.с.95-112 т.1)

У п.2.5 Довідки підтверджено факт використання ФОП ОСОБА_1 у господарській діяльності, зокрема вивантажувальної талі.

Таль - це підіймальний механізм, компактний підвісний рухомий і нерухомий пристрій (лебідка) для піднімання вантажів на порівняно невелику висоту.

Висновки контролюючого органу про відсутність у ФОП ОСОБА_1 можливостей для реального здійснення господарських операцій з переробки деревини на пиломатеріали та їх доставки покупцю також спростовані результатами зустрічної звірки.

Зі змісту довідки встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 та АК "Харківобленерго" укладений договір на постачання електроенергії від 01.01.2019 №52389. До зустрічної звірки ФОП ОСОБА_1 надані платіжні доручення з призначенням платежу "за спожиту електричну енергію по договору від 01.01.2019 №52389" за грудень 2020 року -счень 2021 року.

До матеріалів справи надано копії рахунків за електричну енергію нараховану в грудні 2020 року та в січні 2021 року (а.с.113-114 т.1).

Водночас, суд звертає увагу, що за результатами зустрічної звірки податковим органом не складено жодних висновків про недостатність обсягів спожитої електроенергії для виробництва пиломатеріалів.

Наведені обставини спростовують висновки контролюючого органу у акті перевірки №4725/06-30-07-03/ НОМЕР_2 від 21.04.2021.

Слід зауважити, що наявність чи відсутність податкової інформації не може враховуватись судом як беззаперечний доказ, оскільки податкова інформація не є належним доказом у розумінні чинного процесуального законодавства, а тому контролюючий орган зобов`язаний доводити виявлені факти порушення платником податків вимог чинного законодавства належними та допустимими доказами.

Щодо відсутності достатньої кількості у ФОП ОСОБА_1 лісоматеріалів для подальшої їх реалізації ТОВ "Юро Ламбер" слід зазначити наступне.

Зі змісту зазначеної вище довідки зустрічної звірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у впродовж вересня-грудня 2020 року було придбано у ДП "Полтавське лісове господарство" та ДП "Вовчанське лісове господарство" кругляка дубу 46,021м-3.

Наведених обсягів купленого матеріалу достатньо для виготовлення пиломатеріалів у кількості 20,106 м-3, що в подальшому були продані ТОВ "Юро Ламбер".

Слід звернути увагу, що жодних доказів на підтвердження відсутності на балансі контрагента необхідних лісоматеріалів для подальшої їх реалізації ТОВ "Юро Ламбер" відповідачем до матеріалів справи не надано.

З огляду на наведене вище, висновки відповідача в частині відсутності у ФОП ОСОБА_1 необхідних ТМЦ визнаються судом безпідставними.

Щодо виявленого контролюючим органом недоліку товарно-транспортної накладної №2 від 19.01.2021, що полягає у невідповідності кількості місць на лицевій та зворотній частинах документів, слід зазначити наступне.

Так, на лицевій стороні товарно-транспортної накладної №2 від 19.01.2021 вказано кількість місць -16, а на звороті вказано число 20,106, що відповідає обсягу товару, що поставляється.

Суд звертає увагу, що обсяг поставки 20,106 м-3 підтверджується іншими наданими до перевірки документами: рахунком-фактурою №1 від 19.01.2021 та видатковою накладною №1 від 19.01.2021.

Відтак, виявлене порушення оформлення товарно-транспортної накладної визнається судом формальною помилкою, а тому не може бути підставою для визнання господарської операції нереальною.

Суд наголошує, що згідно пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Таким чином, при наявність у товарно-транспортних накладних певних недоліків при оформленні, за умови наявності інших первинних документів, оформлених у відповідності до норм чинного законодавства, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій, не може бути безумовною підставою для висновків про безпідставність формування позивачем показників податкової звітності за вказаними господарськими операціями.

Верховний Суд у своїй постанові від 28.10.2019 у справі №826/8779/16 вказав, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Щодо відсутності інформації про товар у видатковій накладній №1 від 19.01.2021 слід зазначити наступне.

Судом не встановлено розбіжностей у показниках товару, що поставлявся, у дослідженій видатковій накладній №1 від 19.01.2021 та рахунку-фактурі №1 від 19.01.2021.

Всі кількісні, вартісні та якісні показники підтверджують факт постачання пиломатеріалів обсягом 20,106м-3.

Сукупна інформація дозволяє досить чітко ідентифікувати номенклатуру поставленого товару - "пиломатеріали дубові обрізні" та спростовує сумніви податкового органу щодо невідповідностей первинних документів.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року справа №813/3577/13-а вказано, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняпю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Отже, суд вважає безпідставними висноваки відповідача, що за результатами перевірки на підставі баз даних встановлено факт нереальності господарських операцій з придбання пиломатеріалів товариством "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_1 .

З приводу відсутності карантинних сертифікатів слід зазначити.

Згідно з Постановою КМУ від 12 травня 2007 №705 "Про деякі питання реалізації Закону України "Про карантин рослин" затверджено перелік об`єктів регулювання для цілей контролю за переміщенням територією України.

Вантажі, які включені до вищезазначеного переліку, переміщаються територією України у супроводі карантинного сертифіката у випадках: вивезення об`єктів регулювання з карантинної зони; транспортування імпортованих об`єктів регулювання, які зберігалися, перепаковувалися, розділялися на частини, змішувалися з іншими вантажами (ст.29 Закону України "Про карантин рослин" та п.23 Порядку проведення огляду, обстеження, аналізу, знезараження та інспектування (оформлення фітосанітарного та карантинного сертифікатів) об`єктів регулювання, затвердженого вищезгаданою Постановою).

Аналіз вказаного дозволяє зробити висновок, що обов`язок оформлення сертифікату виникає за наявності одніє ї з двох наведених вище умов.

Натомість доказів наявності однієї з необхідних умов у спірних правовідносинах до матеріалів справи не надано.

Відтак, вимога наявності карантинного сертифікату визнається судом безпідставною.

Доводи позивача про звільнення від доказування обставин стосовно взаємовідносин між ТОВ "Юро Ламбер" і ФОП ОСОБА_1 , як таких, що встановлених рішенням суду в іншій справі не приймаються до уваги судом.

Так, правовідносини, що розглядались судом у справі №240/20779/20 можуть бути подібними, однак виникли у інший період та за інших обставин, а тому не враховуються під час розгляду наявного спору, та не можуть свідчити про звільнення позивача від доказування.

Щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинах ТОВ "Юро Ламбер" та ФОП ОСОБА_2 на 266263 грн суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, між ТОВ "Юро Ламбер" та ФОП ОСОБА_2 укладений договір поставки №ОТС-1 від 05.02.2020 щодо придбання товариством "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_2 пиломатеріалів природної вологості в асортименті (а.с.159-176 т.1).

На підтвердження реального характеру господарських операцій з вказаним договором до матеріалів справи надано: рахунок-фактуру від 30.07.2020 №7 на пиломатеріали дубові обрізні в кількості 29,258 м-3 на загальну суму 605179,61 грн, в т.ч. ПДВ 100863,27 грн, видаткову накладну від 03.08.2020 №7 та товарно-транспортну накладну на відповідну поставку №03/08 від 03.08.2020 (а.с.178-180 т.1), рахунок-фактуру від 11.11.2020 №10 на пиломатеріали дубові обрізні в кількості 24,536 м-3 на загальну суму 607176,2 грн, в т.ч. ПДВ 101196,04 грн та видаткову накладну від 11.11.2020 №10 та товарно-транспортну накладну на відповідну поставку №11/11 від 11.11.2020 (а.с.181-183 т.1), рахунок-фактуру від 11.12.2020 №11 на пиломатеріали дубові обрізні в кількості 27,240 м-3 на загальну суму 686999,6 грн, в т.ч. ПДВ 114499,93 грн та видаткову накладну від 16.12.2020 №11 на зазначену суму та товарно-транспортну накладну на відповідну поставку №16/12 від 16.12.2020 (а.с.184-186).

Судом встановлено, що доставка пиломатеріалів на ТОВ "Юро Ламбер" від ФОП ОСОБА_2 здійснювалась перевізником ФОП ОСОБА_3 .

Сумніви контролюючого органу у реальності господарської операції обгрунтовані тим, що перевізник ФОП ОСОБА_3 є платником ПДВ, однак на послуги з перевезення згідно ТТН №011/11 від 11.11.2020 та №16/12 від 16.12.2020 податкові накладні відсутні.

На спростування наведених обставин позивачем до матеріалів справи надано скріншоти зображення вантажних транспортних засобів у вигляді фотографій таких транспортних засобів з фіксацією на них календарної дати та часу по усіх поставках пиломатеріалів від постачальника ФОП ОСОБА_2 , по яких в зазначеному акті перевірки не визнаний податковий кредит (а.с.187-191 т.1).

Інформація, що міститься в фото-доказах відповідає інформації, що зазначена в долучених до матеріалів справи товарно-транспортних накладних.

Отже, надані до матеріалів справи докази підтверджують реальність отримання позивачем пиломатеріалів транспортними засобами, зазначеними у відповідних ТТН, від постачальника ФОП ОСОБА_2 .

Відтак, в ході судового розгляду не встановлено підтвердження висновків відповідача про наявність порушень податкового законодавства в ланцюзі контрагентів при постачанні пиломатеріалів, що вплинули на податкову дисципліну суб`єкта господарювання-товариства з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер".

Водночас, факт відсутності реєстрації податкових накладних перевізником постачальника не може позбавити позивача права на податковий кредит.

Слід зауважити, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише інформаційними базами даних, що ймовірно вказують на допущені контрагентом порушення вимог законодавства, або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Так, Верховний Суд у постановах у постановах від 27 лютого 2020 року (справи № 813/7081/14, № 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа № 814/2412/17), від 02.04.2020 у справі № 160/93/19), від 13 серпня 2020 року (справа № 520/4829/19) визнав, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання в його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. В акті перевірки відсутня інформація, що вказувала б на обізнаність посадових осіб ТОВ "Юро Ламбер" з певними аспектами господарської діяльності його постачальників.

Зі змісту висновків акту перевірки встановлено, що відповідачем не встановлено фактів надання електроенергії ФОП ОСОБА_4 іншим особам, у тому числі для ФОП ОСОБА_2 , а також відсутність передачі в оренду ФОП ОСОБА_4 будь-якого обладнання та нерухомості іншим особам.

За своєю суттю порушення полягає в тому, що ФОП ОСОБА_2 використовує у власній господарській діяльності наступні об`єкти оподаткування - розпиловка лісу (торцовочні станки 2 шт, продольно-обрізний станок, пилорама), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, в акті перевірки відмічено, що згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно єдиним власником об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 являється фізична особа ОСОБА_5 , який є підприємцем та платником ПДВ. Далі в акті перевірки зазначено, що за даними ЄРПН у обсягах реалізації у ФОП ОСОБА_4 , не встановлено надання ним електроенергії іншим особам в якості компенсації та не встановлено надання ним в оренду будь-якого обладнання та нерухомості, власником якої він є, а тому перевіркою на цій підставі підтверджується відсутність реально вчиненої господарської операції між ТОВ "Юро Ламбер" та ФОП ОСОБА_2 .

На спростування наведеного позивач до матеріалів справи надав копію договору оренди пилорамного комплексу б/н від 01.01.2019, укладеного між громадянкою ОСОБА_6 (по договору - Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (по договору - Орендар), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове користування пилорамний комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до складу якого входить одноповерхове приміщення пилорамного комплексу площею 216 м.кв., приміщення для заточки і розводки пил площею 31 м.кв (а.с.196-199 т.1).

Отже, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не має одноосібного власника, а її територія займає значну площу, що розподілена між декількома власниками та використовується численними суб`єктами господарювання.

Наведене спростовує висновки контролюючого органу у акті перевірки щодо відсутності підтвердження юридичного факту існування правовідносин між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 , що на думку податкового органу, впливає на фактичну можливість здійснення господарських операцій товариством з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер".

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано копію довідки від 14.07.2021 №3/11/22-01-07-17-10/ НОМЕР_3 "Про результати проведення зустрічної звірки ФОП ОСОБА_2 , щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "Юро Ламбер" за період 01.07.2020 по 31.01.2021" (а.с.200-212 т.1).

При цьому, зустрічною звіркою ФОП ОСОБА_2 з питань підтвердження господарських відносин із ТОВ "Юро Ламбер" спростовано висновки зазначеного вище акту перевірки про нереальність господарських операцій між ними та не підтверджується сумнівність податкового кредиту з вартості придбаних позивачем пиломатеріалів.

Щодо відсутності карантинних сертифікатів, судом попередньо досліджувались обставини, що зумовлюють виникнення обов`язку формування карантинних сертифікатів.

Водночас у спірних правовідносинах не встановлено умов для виникнення такого обов`язку, а тому вимога відповідача визнається судом безпідставною.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

Слід зауважити, що відповідачем не було надано належних і допустимих доказів, які б спростовували реальність таких операцій, визначали б відсутність у позивача відповідних розрахункових та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності вказували на те, що вчинення таких операцій не було зумовлено розумними економічними причинами.

Крім того, відповідачем не наведено й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Всі наведені вище обставини свідчать на користь того, що викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються винятково на суб`єктивних припущеннях, а не аналізі суті та наслідків господарських операцій, які відбувалися в періоді, охопленому перевіркою, що, своєю чергою, не є безумовною підставою стверджувати про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

З огляду на наведене, з урахуванням встановленого судом факту, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, та є такими, що спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд приходить до висновку, що податкові-повідомлення рішення від 20.05.2021 №3 (за формою "В1") та №03 (за формою "В4") є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують наявність порушень позивачем податкового законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що рішення контролюючого органу слід скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 7653,82 грн, про, що свідчить платіжне доручення №208 від 17.09.2021 (а.с.29 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПC у Житомирській області від 20.05.2021 №3 (за формою "В1") та №03 (за формою "В4").

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника,7, м.Житомир, 10003, інд. код 43142501) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юро Ламбер" (вул. Індустріальна,35А, смт.Черняхів, Житомирська обл., 12300, ) понесені судові витрати в сумі 7653,82 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва