Справа № 826/3872/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2022 року місто Київ № 826/3872/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомаудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.»
доДержавної податкової служби України в особі Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.02.2017 №, №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Аудиторська компанія - товариство з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.02.2017 №, №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016 № та № на підставі Акту перевірки від 06.04.2016 №53/26-15-14-04-03/30674018, які в подальшому були оскаржені до Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/11252/16.

Позивачем зазначено, що Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 №826/11252/16 позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016 №, № та від 18.07.2016 №. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 №826/11252/16 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 № 826/11252/16 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016 № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмір 223125,00грн. (в тому числі: 178500,00грн. за основним платежем, 44625,00грн. за штрафними санкціями); № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160650,00грн. скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 залишено без змін.

Надалі Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, на підставі висновків акту перевірки від 06.04.2016 №53/26-15-14-04-03/30674018 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі №826/11252/16, прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 160 650 грн. та 27.02.2017 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 223 125 грн.

Позивач не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 №826/11252/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, оскаржив її до Вищого адміністративного суду України, відповідно із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями 27.02.2017 №, №, які є похідними відносно первинних податкових повідомлень-рішень, які оскаржуються у справі №826/11252/16, позивач також не погоджується.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2017 відкрито провадження по справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №826/3872/17 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №826/11252/16. Так, судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 №К/800/7605/17 у справі №826/11252/16 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 скасовано в частині, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від представника відповідача надійшли пояснення по справі, в яких останній заперечував проти позовних вимог, зазначивши що перевіркою встановлено наявність взаємовідносин між АК ТОВ «УПК-АУДИТ ЛТД.» та ТОВ «Горсан», на виконання умов договору ТОВ «ГОРСАН» було виписано на адресу позивача податкові накладні та акти наданих послуг з номенклатурою «Інформаційно-консультативні послуги», при цьому надані позивачем до перевірки та в процедурі адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень документи не містять детального опису послуг, що унеможливлює їх ідентифікувати. Також вказано, що згідно вироку Обухівського районного суду України по справі №372/812/16-к було засуджено засновника та директора ТОВ «Горсан» за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205, частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2021 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 31.05.2021) поновлено провадження в адміністративній справі №826/3872/17 за позовом аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.02.2017 №, №. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 07.06.2021.

В судовому засіданні 07.06.2021 судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2021 замінено первинного відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на Державну податкову службу України в особі Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу (04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19, ).

Представником позивача подано додаткові пояснення по справі, в яких додатково наголошено на обгрунтованості позовних вимог та зазначено, що протиправність податкових повідомлень-рішень від 20.07.2018 № та №, котрі прийняті з аналогічних підстав з податковими повідомленнями рішеннями від 27.02.2017 № та №, доведено постановою Верховного суду від 16.04.2021 №826/13314/18.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві на підставі наказу від 21.03.2016 №1581 в період з 24.03.2016 по 30.03.2016 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Аудиторської компанії - товариство з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «АДЕРАГРУП» (38707838) за період з 01.12.2014 по 31.01.2015, з ТОВ «СКАЙ БУД» (38812986) за період з 01.04.2014 по 30.04.2014, з ТОВ «КЕПГГАЛ СИСТЕМ ГРУП» (39529650) за період з 01.02.2015 по 28.02.2015, з ТОВ «РОНЕРС» (39154228) за період з 01.07.2017 по 31.07.2015, з ТОВ «ГОРСАН» (39791208) за період з 01.07.2015 по 31.07.2015, з ПП «АЛЬФА-ВІП» (37674084) за період з 01.03.2015 по 31.03.2015, з ТОВ «ГЛОБАЛ СОЛЮШІОН» (39577237) за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, з ТОВ «ТРЕЙДПРОМ-ІМПЕКС» (38805481) за період з 01.06.2015 по 30.06.2015 та з контрагентами-покупцями, за результатом якої складено акт від 06.04.2016 №53/26-15-14-04-03/30674018 (далі по тексту - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення Аудиторською компанією - товариством з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 (в редакції Податкового кодексу України чинній в 2014 році), пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 3 816 300,00 грн; пункту 198.3 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 4 240 333,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в загальній сумі 6 360 499,50 грн (за основним платежем 4 240 333,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 2 120 166,50 грн);

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 816 300,00 грн.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 у справі №826/11252/16 частково задоволено позов Аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, а саме, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.04.2016 № і № та від 18.07.2016 №. В іншій частині позов було залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/11252/16 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 26.04.2016 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн (в тому числі 178 500,00 грн - за основним платежем, 44 625,00 грн - за штрафними санкціями), а також № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн. та прийнято в цій частині нову постанову про залишення позову Аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» без задоволення.

Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/11252/16 Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 223 125,00 грн (за основним платежем 178 500,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 44 625,00 грн), та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 160 650,00 грн.

Разом із тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 у справі №826/11252/16 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі скасовано в частині відмови в позові про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.04.2016 № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн (в тому числі 178 500,00 грн за основним платежем, 44 625,00 грн за штрафними санкціями), а також № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 скасовано в частині задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.04.2016 № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн (в тому числі 178 500,00 грн за основним платежем, 44 625,00 грн за штрафними санкціями), а також № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн. В цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/11252/16 - залишено без змін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 в справі №826/11252/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 та постановою Верховного суду від 19.02.2019 відмовлено у задоволенні позову Аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016 № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн (в тому числі 178 500,00 грн за основним платежем, 44 625,00 грн за штрафними санкціями), а також № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Одночасно пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі по тексту - Порядок №1204).

Відповідно до пункту 5 Порядку 1204 якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Пунктом 7 Порядку №1204 визначено, що податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Отже, скасування, зокрема, судовим рішенням податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошових зобов`язань є підставою для складання контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.

Як зазначено вище, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/11252/16 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві від 26.04.2016 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 223 125,00 грн (в тому числі 178 500,00 грн - за основним платежем, 44 625,00 грн. - за штрафними санкціями), а також № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 160 650,00 грн та прийнято в цій частині нову постанову про залишення позову Аудиторської компанії - товариства з обмеженою відповідальністю «УПК - АУДИТ ЛТД.» без задоволення.

Тобто, фактично за результатами судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 26.04.2016 № та №, судовим рішенням (постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 по справі №826/11252/16) грошове зобов`язання визначене такими податковими повідомленнями-рішеннями зменшено, що відповідно до пунктів 5, 7 Порядку №1204 є підставою для складання податкових повідомлень-рішень, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відтак, дії відповідача із винесення податкових повідомлень-рішень від 27.02.2017 №, № вчинено в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Доказів щодо невідкликання контролюючим органом відповідних податкових повідомлень-рішень, позивачем суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що правомірність визначення позивачеві грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість на підставі Акту перевірки від 06.04.2016 №53/26-15-14-04-03/30674018 встановлено у справі №826/11252/16.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана процесуальна норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

В силу наведених норм процесуального закону, обставини, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 в справі №826/11252/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 та постановою Верховного суду від 19.02.2019 та яке яка набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішенні спору у даній справі, оскільки ухвалюючи таке рішення, суд в процесі розгляду справи №826/11252/16 з достатньою повнотою дослідивши первинні документи, складені за наслідками здійснення операцій з надання позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан» послуг (інформаційні консультаційні послуги з питань сучасного стратегічного менеджменту підприємства, нагальних питань щодо змін загального, столичного, регіонального законодавства; огляд законопроектів та коментарі; питань ведення фінансово-господарської діяльності підприємств усіх форм власності; інша довідкова інформація), дійшов висновку про відсутність факту реального виконання спірних операцій, виходячи не лише з якогось окремого недоліку, а усіх доказів у їх сукупності, зокрема, невідповідність (юридична дефектність) первинних документів вимогам податкового законодавства; неможливість встановлення підстав визначення вартості наданих позивачу послуг; відсутність належних доказів фактичного надання договірних послуг; неможливість встановлення обсягу наданих послуг, їх деталізованого змісту, місця та часу виконання; ненадання документів на підтвердження факту придбання послуг з метою та в цілях господарської діяльності; недоведеність економічної доцільності операцій.

Судом також встановлено, що з огляду на відсутність матеріального, технічного, управлінського та іншого фахового персоналу контрагент позивача не мав умов для ведення господарської діяльності такого роду, що в свою чергу унеможливлює виконання спірних послуг в обсягах, які відповідають актам здачі-прийняття робіт і розрахункам.

Судом також взято до уваги вирок Обухівського районного суду Київської області від 11.04.2016 у справі №372/812/16-к, який набрав законної сили 12.05.2016, в якому особу - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205, частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України за фактом фіктивного підприємництва. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 , вступив у попередню злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою придбання та державної перереєстрації за матеріальну винагороду суб`єкта підприємницької діяльності-юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» на своє ім`я, в органах державної влади, без наміру здійснення статутної господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб. ОСОБА_1 , будучи засновником фіктивного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» забезпечив прикриття незаконної діяльності невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складанні від імені службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» фіктивних первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності. Таким чином, судом встановлено факт фіктивності Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан» та зазначено про відсутність участі ОСОБА_1 у господарській діяльності вказаного суб`єкта господарювання.

Отже в межах спірних правовідносин, Верховний Суд наголосив, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами надані позивачу послуги саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Горсан», а також те, що вироком суду, який набрав законної сили, встановлено факт фіктивної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Горсан». Дана обставина є несумісною з легальною підприємницькою діяльністю, і первинні документи, які стали підставою для формування Аудиторською компанією - Товариством з обмеженою відповідальністю «УПК-АУДИТ ЛТД.» витрат та податкового кредиту по спірним операціям з контрагентом, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважною особою звітними документами, а є лише формально складеними, і не надають належних та необхідних правових підстав для легалізації відображених у них господарських операцій.

Посилання представника позивача на постанову Верховного суду від 16.04.2021 по справі №826/13314/18 судом не приймаються, оскільки у справі №826/13314/18 досліджувались інші обставини.

Закріплений у частині першій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем не надано суду доказів, що контролюючим органом внаслідок процедури судового оскарження податкових повідомлень-рішень, одночасно різними податковими повідомлення-рішеннями визначено одні і тиж самі грошові зобов`язання, без застосування процедури згідно статті 60 Податкового кодексу України.

Тому процедурних порушень з боку контролюючого органу суду не доведено.

А по суті наявність правових підстав для визначення позивачеві грошових зобов`язань на підставі Акту перевірки від 06.04.2016 №53/26-15-14-04-03/30674018 встановлено у справі №826/11252/16, підтверджено висновком Верховного суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.