Справа № 460/10953/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2022 року м. Рівне №460/10953/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Бляха В.С. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Лук`янчук Вікторія Сергіївна,

відповідача: представник Косигіна Олена Борисівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА"
доЖитомирської митниці
про визнання протиправною та скасування картки відмови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Евервелле Україна» звернулося до суду з позовом до Житомирської митниці ДФС, в якому визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації від 06.04.2021 року UA100630/2021/00129.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що Житомирською митницею ДФС 06.04.2021 р. відмовлено ТОВ «Евервелле Україна» у прийнятті митної декларації форми МД-2 №UA100630.2021.086217 та відповідно, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.04.2021 №UA100630/2021/00129. Причиною такої відмови стало те, що ТОВ «Евервелле Україна» під час митного оформлення партії товару «пшениця фуражна» кількістю 205 350 кг, оригінал сертифікату СТ-1 № BYUA110313202 від 23.03.2021 р. був наданий декларантом митному органу 30.03.2021 р., Даний сертифікат було видано на три вагони №95842720, 95842340, 95963807, зокрема ТОВ «Евервелле Україна» зауважує, що товари постачалися одночасно: відправлення товарів здійснено 26.03.2021 р. зі станції Пуховичі, але на маршруті слідування вагон №9593807 по станції Мінськ-Сортувальний-БЧ був затриманий для проведення ремонту, у зв`язку з чим термін доставки одного з вагонів був затриманий. При оформленні відсталого вагону позивачем надано копію сертифіката походження, оскільки оригінал надано раніше, у зв`язку чим позивач вважає, що митним органом повинні були застосовані преференційні ставки ввізного мита у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом на весь вказаний вище товар, а відтак прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.04.2021 №UA100630/2021/00129 є протиправною та підлягає скасуванню. На підставі наведеного, позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 09.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ТОВ «Евервелле Україна» не дотримано вимог ст. 44, 266, 281 Митного Кодексу України, оскільки не надано оригіналу сертифікат СТ-1, що стало підставою для прийняття рішення про відмову в митному оформленні товару по залізничній накладній №23068904 від 04.04.2021 року вагон №95963807 68 450 кг з наданням пільги щодо сплати ввізного мита із застосуванням сертифікату про походження товару форми СТ-1 №ВYUA від 23.03.2021 та надано оскаржувану картку відмови №UA100630/2021/00129 і в подальшому оформлення товару здійснювалось із сплатою ввізного мита. Також зазначив правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 03.12.2020 року по справі №810/2618/17, згідно якої, дослідження судом обставин, які не були досліджені органом доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість органу доходів і зборів, а тому суперечить частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад.

Ухвалою суду від 29.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.12.2021. Замінено первісного відповідача Житомирську митницю ДФС () її правонаступником Житомирська митниця (ВП , 10003, вул. Перемоги, 25, м. Житомир).

Ухвалою суду від 09.02.2022 заяву представника Житомирської митниці про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та забезпечено участь представнику Житомирської митниці у судовому засіданні у справі №460/10953/21, призначеному на 16.02.2022 на 14:30 год., в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав аргументи та доводи позову, просив задовольнити позовні вимоги шляхом прийняти рішення, яким визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Житомирської митниці.

В судовому засіданні представник відповідача, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити повністю.

В судовому засіданні 16.02.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши думку представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Евервелле Україна» зареєстроване в ЄДР: 27.05.2019 номер запису: 0001850. Основний вид діяльності оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21).

15.03.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Евервелле Україна» та Закритим акціонерним товариством «Білоруська національна біотехнологічна корпорація», країна Республіка Білорусь (надалі по тексту ЗАТ «БНБК») укладено контракт №BNBC-SL-46/2021 на поставку товару, а саме: пшениці фуражної та пшениці продовольчої 3 класу.

22.03.2021 року ЗАТ «БНБК» виставлено інвойс №1-EV на оплату за поставку товару: пшениці фуражної країна походження Республіка Білорусь в кількості 69,90 тонн, 67,00 тонн, 68,45 тонн, загальна кількість 205,35 тонн (насипом) та вказано ЗРВ №95842720, №95842340, №95963807, загальна сума 36 936 доларів США.

На виконання контракту №BNBC-SL-46/2021 року ЗАТ «БНБК» Республіка Білорусь 23.03.2021 року відправлено, тобто здійснено поставку товару пшениці фуражної, що підтверджується сертифікатом форми СТ-1 №BYUA від 23.03.2021 р., виданим Мінським відділенням Білоруської торгово-промислової палати (м. Мінськ, Республіка Білорусь). Зі змісту вказаного сертифікату СТ-1 вбачається, що він виданий на товар «пшениця фуражна» загальною кількістю 205 350 кг (насипом), згідно інвойсу №1-EV від 22.03.2021 року та вказані вагони №95842720, №95842340, №95963807.

Таким чином, однією партією товару «пшениця фуражна» за сертифікатом походження товару СТ-1 №BYUA110313202 від 23.03.2021 р. є загальна кількість 205 350 кг, яка розміщена у вагонах №95842720, №95842340, №95963807.

Для проведення митного оформлення придбаного товару ТОВ «Евервелле Україна» 06.04.2021 р. подало до Житомирської митниці ДФС вантажну митну декларацію по формі МД-2 №UA100630.2021.086217, а також перелік необхідних документів, а саме: контракт №BNBC-SL-46/2021 від 15.03.2021 р., сертифікат якості №0021094 від 23.03.2021р., інвойс від 22.03.2021р. №1-EV, сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA110313202 від 23.03.2021 р., міжнародну накладну від 01.04.2021, документи, що стосуються перевезення товару та оплати цих послуг. При цьому, так як між Україною та Республікою Білорусь діє режим вільної торгівлі на підставі Договору про зону вільної торгівлі, ТОВ «Евервелле Україна» не сплачувало суму ввізного мита.

Під час митного оформлення товару в кількості 136 900 кг за вантажною митною декларацією (надалі по тексту ВМД) UA100630/2021/085709 від 30.03.2021р. для підтвердження країни походження товару для цілей надання режиму вільної торгівлі позивачем надано для митного органу оригінал сертифікату СТ-1 № BYUA110313202 від 23.03.2021 року.

В подальшому після надходження відсталого вагону при митному оформленні за вантажною митною декларацією по формі МД-2 №UA100630.2021.086217 товару «пшениці фуражної» в кількості 68 450 кг позивачем надано копію сертифіката СТ-1 №BYUA110313202 від 23.03.2021 року, оскільки оригінал сертифікату попередньо надано митному органу на вказаний товар, який оформлений двома митними накладними та є однією партією, на яку видається один оригінал сертифікату походження товару.

Відповідачем, Житомирською митницею, відмовлено у прийнятті митної декларації №UA100630.2021.086217 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100630/2021/00129 від 06.04.2021 року.

В обґрунтування прийнятої картки відмови Відповідач зазначає, що до митного оформлення товару по залізничній накладній №23068904 від 04.04.2021 року вагон №95963807 - 68450 кг з наданням пільги щодо сплати ввізного мита із застосуванням сертифікату про походження товару форми СТ-1 №BYUA110313202 від 23.03.2021 року не може бути здійснено, оскільки відповідно пунктів 6.1. та 6.4 Правил визначення країн походження товарів, які прийняті Угодою між Україною та країнами СНД від 20.11.2009 року сертифікат видається на одну партію товарів, які поставляються одночасно та подається до митного оформлення оригінал. Тим самим відповідач вважає, що позивачем недотримано вимог ст. 44, 266, 281 Митного кодексу України.

Не погодившись з відмовою в прийнятті митної декларації, позивач оскаржив картку відмови до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно п.1 ч.1 ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, тут і надалі в редакції чинній на момент спірних правовідносин) та іншими законами України.

Відповідно до п. 23, 24 ч.1 ст. 24 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст.257 МК України).

Згідно з ч.5 ст.280 МК України, ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 ст.281 МК України визначено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно ч.1 ст. 2 Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року, багатосторонній Договір між державами-учасницями СНД (ратифікований Законом України від 30.07.2012 № 5193-VI), сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

У відповідності до ст. 4 Договору про зону вільної торгівлі від 18.10.2011 року, передбачено, що для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів, що є невід`ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року. Порядок визначення країни походження товарів, що походять і ввозяться на митні території Сторін з третіх країн, і вивозяться з митних територій Сторін у треті країни, регламентується національним законодавством Сторін і міжнародними договорами, учасниками яких вони є.

У відповідності до ст. 1 Угоди про вільну торгівлю між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про вільну торгівлю від 17.12.1992 року ратифіковано Законом N 531-XIV ( 531-14 ) від 19.03.99 року, що передбачає звільнення від сплати мита застосовуються при імпорті товарів, що походять з держави однієї зі Сторін і призначених для держави іншої Сторони. Для цілей цієї Угоди і на період її дії під товарами, що походять з держав Сторін, розуміються товари відповідно до Правил визначення країни походження товарів, затверджених Угодою урядів держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009.

У відповідності до п. 6.4. Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 р., ратифікованих Верховною Радою України Законом України «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав (надалі по тексту - Правила), сертифікат форми СТ-1 оформлюється та видається на одну партію товарів. При цьому, під партією товару розуміються товари, які поставляються одночасно за одним або кількома товаротранспортними документами на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

Пунктами 6.1., 6.2. Правил визначено, що для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару. Випадки, коли як документ, що підтверджує країну походження товару, може бути надана декларація про походження товару, а також коли надання документів про походження товару не обов`язкове, визначаються відповідно до національного законодавства країни ввезення.

Так, відповідно до вказаної статті 1 Угоди про вільну торгівлю товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження, зокрема сертифікату про походження товару форми СТ-1 або декларації про походження товару.

Згідно із ч.ч.1, 2, 6, 7 ст.36 МК України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Статтею 43 МК передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації (ч.2 ст.43 МК України).

Частиною 3 ст.43 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частинами 8 та 9 ст.43 МК України передбачено, що у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості. Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.44 МК України, у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Пунктом 4.2. Правил вказано, що під час визначення країни походження товари в розібраному чи незібраному вигляді (що поставляються кількома партіями, якщо за виробничими або транспортними умовами неможливе їхнє відвантаження однією партією, а також якщо партію товару розбито на кілька партій у результаті помилки чи неправильної адресації) можуть розглядатися за бажанням декларанта як єдиний товар.

Умовами застосування цього правила є: 1) попереднє повідомлення митному органові країни ввозу про розбивку розібраного чи незібраного товару на кілька партій із зазначенням причин такої розбивки, додаванням докладної специфікації кожної партії із зазначенням кодів товарів згідно з ТН ЗЕД (997_158), вартості й країни походження товарів, що входять до кожної партії, а також повідомлення про розбивку товару на кілька партій у результаті помилки чи неправильної адресації - при документальному підтвердженні помилковості розбивки товару; 2) поставка всіх партій з однієї країни одним експортером; увезення та оформлення всіх партій товару через одну й ту саму митницю; 3) поставка всіх партій товару в строк, що не перевищує шести місяців з дати прийняття митної декларації.

При наданні оцінки письмовим доказам по справі суд враховує наступне.

У відповідності до залізничної накладної БЧ 23037080 від 26.03.2021 року партія товару «пшениця фуражна» кількістю 205 350 кг відбувалась, згідно з відомістю вагонів перевезених по накладній вказано вагони №95842720 (вага 69 900 кг), №95842340 (вага 67 000 кг), №95963807 (вага 68 450 кг) з станції зі станції Пуховичі, відправник ЗАТ «БНБК» отримувач ТОВ «Евервелле Україна».

В подальшому один з вказаних вагонів, а саме №95963807 (вага 68 450 кг) був затриманий для проведення ремонту, що підтверджується телеграмою № 01 170121/23MHC від 29.03.2021 року та доставлено у відповідності з залізничною накладною БЧ 23068904 від 01.04.2021 року, яка є досилочною відомістю до попередньої залізничної накладної №БЧ 23037080.

Підтвердженням даних досилок є відповідні вказівки в графі 23 залізничних накладних: «груз принадлежит к отправке №23037080 от 26.03.2021 р. - станция отправления Пуховичи, станция назначения Почайна - для ООО «Евервелле Украина».

Під час митного оформлення партії товару «пшениця фуражна» кількістю 205 350 кг. оригінал сертифікату СТ-1 № BYUA110313202 від 23.03.2021 р. був наданий декларантом митному органу 30.03.2021 р., що також підтверджується і відповідними записами у графі 44 вантажної митної декларації UA100630/2021/085709 від 30.03.2021 року. Даний сертифікат походження товару було видано на вагони №95842720, 95842340, 95963807. Відтак при прибутті відсталого вагону №95963807 (вага 68 450 кг) при митному оформленні декларантом надано вантажну митну декларацію по формі МД-2 №UA100630.2021.086217 лише копію такого сертифіката, оскільки оригінал попередньо вже надано митному органу.

Отже, суд вважає, що позивачем належним чином підтверджено, товар постачалися одночасно, зокрема відправлення товарів здійснено 26.03.2021 р. зі станції Пуховичі, однак оскільки на маршруті слідування вагон №9593807 по станції Мінськ-Сортувальний-БЧ був затриманий для проведення ремонту, що підтверджується телеграмою № 01 170121/23MHC від 29.03.2021 року, термін доставки збільшено, також підтверджується досилочною відомістю до первинних залізничних накладних, що в свою чергу підтверджує, що товар поставлявся одночасно за одним товаротранспортним документам на адресу одного вантажоодержувача від одного вантажовідправника.

У відповідності до параграфу 6 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951, в разі розподілу вантажу на шляху проходження строк доставки визначається по тій частині вантажу, яка прибула по основній накладній.

Крім того, суд не погоджується з твердження відповідача, що додаткові документи декларант не надавав зокрема, долучена позивачем копія телеграми, якою повідомляється, що один вагон відчеплено для ремонту при митному оформлені не надавалася в якості доказу, з цього приводу необхідно вказати, що вказана телеграма позивачем надавалась для митних органів, що підтверджується як у графі 44 вантажно митних декларацій додатками є документи від 29.03.2021 року, додатково поданою позивачем скаргою №2021-04-08 від 08.04.2021 року до Київської митниці, а також зі змісту сертифікату про походження товару вбачається, що товар поставляється саме в трьох вагонах.

З огляду на встановлені судом обставини та перевірку їх доказами, суд приходить до висновку, що у Відповідача під час пред`явлення до митного оформлення Позивачем вантажно-митної декларації №UA100630/2021/086217 від 06.04.2021 були відсутні будь-які підстави, зазначені у ст. 44, ст. 266 та ст. 281 МК України, для відмови в прийнятті митної декларації, оскільки позивачем ТОВ «Евервелле Україна» надані митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Також, Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Враховуючи вище викладене, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити країну походження товару, а митним органом не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження застосування ввізного мита з наданням пільги, а тому суд погоджується з висновками позивача про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом з наданням пільги щодо сплати ввізного мита із застосуванням сертифікату походження товару.

Відтак, картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100630/2021/00129 від 06.04.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем підлягало сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 коп., який було сплачено згідно платіжного доручення № 867 від 30.07.2021.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь позивача судових витрат на суму 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.04.2021 № UA100630/2021/00129.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Житомирської митниці судові витрати на суму 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРВЕЛЛЕ УКРАЇНА" (вул. Свободи, 2, м. Дубно, Рівненська область, 35600, ЄДРПОУ/РНОКПП 43020360)

Відповідач - Житомирська митниця (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ/РНОКПП ВП: 44005610)

Повний текст рішення складений 22 лютого 2022 року

Суддя Д.П. Зозуля