Справа № 520/25486/21
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 р. № 520/25486/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі та не проведення перерахунку пенсії, включаючи довідку №510 від 05.10.2004 року про заробітну плату за період з 07.1995 по 12.2000 - неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши період роботи з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі з 13.02.2009 та провести доплату за весь період;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням сум заробітної плати згідно довідки № 510 від 05.10.2004, яка видана Комунальною установою охорони здоров`я "Міський клінічний протитуберкульозний диспансер №1" з 13.02.2009;

- допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем протиправно не здійснено перерахунок та виплату її пенсії з урахуванням довідки №510 від 05.10.2004 про заробітну плату, а також не зараховано до пенсії періоди роботи медсестри в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" з 01.01.2004 по 31.01.2009 у подвійному обчисленні на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки, вони порушують її право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що положення ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачають порядок зарахування до страхового стажу за раніше діючим порядком лише періодів роботи, які є стажем роботи для призначення пенсії та набуті до 01 січня 2004 року. Вказує, що види трудової діяльності та інші періоди, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію були визначені саме Законом України "Про пенсійне забезпечення", відтак ст. 60 цього Закону у відповідній редакції може бути застосована до позивача виключно для цілей визначення наявності чи відсутності у неї права на пенсію за віком на пільгових умовах, тому періоди роботи позивача на посаді медсестри з 01.01.2004 по 31.01.2009 зараховані в одинарному розмірі. Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У період з 03.02.2022 по 18.02.2022 суддя О.О.Горшкова перебувала у відпустці, відтак розгляд справи здійснюється в перший робочий день судді.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 з 13.02.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду Харківської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

26.03.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою щодо неврахування до стажу роботи ОСОБА_1 у подвійному розмірі на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" з 01.01.2004 по 31.01.2009 та щодо врахування довідки №510 від 05.10.2004 про заробітну плату заявника під час обрахунку розміру пенсії.

Листом від 22.04.2021 за №4519-7366/М-02/8-2000/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу роз`яснено про відсутність підстав для зарахування періоду роботи в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" після 01 січня 2004 року в подвійному розмірі, оскільки подвійний розмір застосовується лише у разі обчислення спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи у подвійному розмірі періодів роботи на посаді медсестри в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" протиправними, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно зі статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналіз положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" свідчить про те, що вказана норма застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі саме цього Закону та враховується для обчислення пільгового стажу роботи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.1993 №909.

Спільним листом від 29.12.2005 № 625/0/15-05/039-6, № 10.01.2009/2606, № 16918/02-20 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного фонду України надано роз`яснення, що інфекційними закладами є, в тому числі, туберкульозні диспансери, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Судом встановлено, що КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7", у якому працювала позивач, належить до закладів, передбачених статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, позивачем надано достатню кількість документів (довідки, трудову книжку, тощо), якими підтверджується факт роботи на посаді медсестри, що за посадовою діяльністю дає право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не ставить під сумніви, що позивач працював у закладі охорони здоров`я, що надає право на зарахування стажу роботи у подвійному розмірі.

Посилання представника відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно зі статтею 24 якого страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом Суд відхиляє, з огляду на наступне.

За змістом пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом 3 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не скасовує статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами статті 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного суду від 04.12.2019 у справі №689/872/17.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 27.02.2020 по справі №462/1713/17, від 04.12.2019 по справі №689/872/17 та від 11.12.2018 по справі№310/385/17, яка в силу вимог ч. 5 ст.242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд вважає помилковим посилання відповідача, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на висновки Верховного Суду викладені у постановах від 24.01.2019 по справі №265/4648/14-а та від 11.10.2019 по справі №329/553/17, оскільки обставини у справах є різними.

Так, у вказаних вище справах позивачі звертались до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок вислуги років на підставі статті 60 Закону України №1788-XII. Натомість, у даній справі позивач просив зарахувати саме до стажу роботи спірні періоди у подвійному розмірі.

Також, оскільки у постанові від 23.01.2019 по справі №485/103/17 Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість зарахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі з 01.07.1983 у зв`язку з тим, що Снігурівська виправна колонія № 5 Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону України №1788-XII.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо необхідності визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи на посаді медсестри в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі та не проведення перерахунку пенсії та зобов`язавши відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши період роботи з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі.

Одночасно суд зазначає, що поновлення порушеного права позивача має відбутись з моменту призначення їй пенсії, тому перерахунок відповідач зобов`язаний здійснити саме з дати призначення пенсії за вислугу років 13.02.2009.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 стосовно врахування довідки №510 від 05.10.2004 про заробітну плату за період з 07.1995 по 12.2000 при обрахуванні розміру пенсії, суд зазначає наступне.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок).

Згідно з п. 1.5. Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п 2.7. Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2- 4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

Пунктом 4.1. Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.07.2018 у справі № 461/4328/16-а.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач у порядку, встановленому Законом № 1058-IV та Порядком, до органу Пенсійного фонду України з заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії не зверталась, а відповідачем не приймалось рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку.

Враховуючи наведене правове регулювання та правові висновки Верхового Суду, суд доходить висновку, що заявлені наразі позовні вимоги в цій частині є передчасними, оскільки позивач із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії не звертався, а відповідачем відповідне рішення не приймалось.

Суд відмічає, що за відсутності відповідного рішення відповідача щодо проведення перерахунку пенсії або відмову у його проведенні, суд не взмозі встановити правомірності розрахунку пенсії позивача.

За викладених обставин, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині позовниї вимог.

Що стосується позовної вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням. Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Разом з цим, у вказаному рішенні суд не здійснює присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів позивачу, шляхом її стягнення, а зобов`язує відповідача вчинити певні дії - здійснити перерахунок та пенсії, зарахувавши позивачу період роботи з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі з 13.02.2009.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для допущення до негайного виконання рішення.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши період роботи в КНП ХОР "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер №7" з 01.01.2004 по 31.01.2009 в подвійному розмірі з 13.02.2009.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) сплачений судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя О.О. Горшкова