Справа № 420/235/20
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 420/235/20
адміністративне провадження № К/990/4687/22
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року
у справі №420/235/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо невиплати одноразової грошової допомоги та компенсацій за невикористані дні основних та додаткових відпусток.
2. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 :
- одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби в розмірі 36 290,27 грн.;
- грошову допомогу для оздоровлення за період проходження військової служби за контрактом в розмірі 65 789,30 грн.;
- компенсацію за невикористані дні щорічних основних відпусток в розмірі 20 960,74 грн;
- компенсацію за невикористані дні додаткових відпусток в розмірі 21 621,74 грн;
- грошову компенсацію за несвоєчасний розрахунок з працівником (військовослужбовцем) в розмірі 375 423,47 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2014, 2015, 2018 роки; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 роки.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2014, 2015, 2018 роки.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2019 роки
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 27.03.2019 року по день ухвалення рішення суду. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Військовою частиною НОМЕР_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 1 та 4 частини 4 статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.
Так, скаржник зазначає, що відповідно до пунктів 1, 4 ч. 2 ст. 353 КАС України підставами для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, суд встановив обставини, шо мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Крім того, відповідачем зазначено, що судами не враховано висновки стосовно надсилання та вручення судових рішень учасникам справи, викладених у постановах Верховного Суду, від 02.08.2021 у справі №914/1191/20, від 28.01.2021 у справі №260/1888/20, від 19.02.2021 у справі №909/541/19, від 31.03.2021 у справі №240/13092/20, від 09.04.2021 у справі №500/90/19, від 14.04.2021 у справі №205/1129/19. від 19.05.2021 у справі №910/16033/20;
- не враховано висновок стосовно подання учасниками справи процесуальних документів у електронній формі, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №9901/335/20;
- необгрунтоване застосування судом апеляційної інстанції норми права стосовно визначення базового періоду нарахування Індексації, без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 240/11882/19 від 15.10.2020 року;
Також, скаржником зазначено про неправильне застосування норм матеріального права стосовно проведення Індексації грошового забезпечення та ненадання оцінки судом апеляційної інстанції викладеним у апеляційній скарзі доводам із детальними розрахунками та роз`ясненнями стосовно законності та порядку виплати позивачу індексації за вказані ним у позовній заяві періоди.
При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на постанову Верховного Суду, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.
Разом з тим, скаржником не зазначено норму права, яку застосовано судами без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.
Разом з тим, посилання скаржника на пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження є безпідставним, оскільки у разі такого посилання необхідно навести порушені судами норми процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в сукупності з обґрунтуванням підстав, передбачених частинами 2 та 3 статті 353 КАС України.
Натомість, скаржник, посилаючись на пункти 1 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, не обгрунтував вказані пункти належним чином, а наведений п. 1 частини 2 статті 353 КАС України зазначений без взаємозв`язку з підставами касаційного оскарження, передбаченими пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України.
У решті зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди відповідача із оскаржуваними рішеннями судів попередніх інстанцій та посиланням на нормативно-правові акти, що свідчить про формальний підхід скаржника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини 4 статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обгрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №420/235/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Е. Мацедонська