Справа № 120/14435/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 лютого 2022 р. Справа № 120/14435/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Пахольчак С.С.,

представника позивача: не з`явилась,

представника відповідача: Паука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ході проведення підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Офісу Генерального прокурора

про: стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також даною ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на адміністративний позов та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. обгрунтування клопотання зазначено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2020 у справі №802/4043/14-а, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Вінницької обласної прокуратури. З вказаною постановою позивач був ознайомлений 28.10.2020, а отже дізнався про порушення свого права в частині поновлення його на посаді з 28.10.2020 року. Разом з тим, даний позов подано позивачем до суду 01.11.2021 року, тобто із значним пропуском місячного строку звернення, встановленого законом.

У підготовчому засіданні 14.02.2022 судом поставлено на розгляд сторін питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду при поданні даного позову та застосування наслідків його пропуску.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду. При цьому зазначив, що, на думку відповідача, місячний строк звернення до суду в даному випадку слід обраховувати з моменту ухвалення 28.10.2020 року постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду в справі № 802/4043/14-а, оскільки саме тоді позивач дізнався про порушення своїх прав.

Представниця позивача у судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі. Також зазначила, що строк звернення до суду слід відраховувати з дня ознайомлення позивача з наказом Генерального прокурора №306к від 28.09.2021 року, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді в органах прокуратури. Зазначила, що позивач стверджує, що з вказаним наказом він ознайомився 29.09.2021 року, про що свідчить вчинений ним власноручний підпис. З урахуванням положень ч. 3 ст. 120 КАС України, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк спливає 29.10.2021 року, позивач звернувся до суду 29.10.2021 року, що підтверджується карткою руху документу, сформованого в підсистемі " Електронний суд ". Таким чином, позивач вважає, що ним не пропущений строк звернення до суду. На підставі наведеного, представниця позивача просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду та вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та застосування наслідків його пропуску, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.122КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналізуючи наведені положення законодавства, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в справі № 240/532/20 (постанова від 11.02.2021) за схожих фактичних обставин зазначив наступне та сформулював такі висновки.

Установлений у частині першій статті 233 Кодексу законів про працю України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів Кодексу законів про працю України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, як і в розглядуваному випадку, охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України.

Ухвалюючи таке рішення (постанова від 11.02.2021 у справі № 240/532/20), Верховний Суд одночасно відступив від висновку щодо застосування частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в його постановах, а також погодився з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у подібних правовідносинах, викладеному в інших його постановах, зокрема, від 04.12.2019 (справа № 815/2681/17) і від 22.01.2020 (справа № 620/1982/19).

Враховуючи те, що середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою, тому строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення зазначеного заробітку обмежується місячним строком з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, тобто з часу видачі наказу про поновлення на роботі (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд постановах від 28.05.2021 у справі №380/2355/20, від 14.07.2021 у справі №1340/439318

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач просить суд стягнути з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за час затримки виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2020 року у справі №802/4043/14-а в сумі 402628,80 грн.

Відповідно, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2020 в адміністративній справі №802/4043/14-а поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Вінницької обласної прокуратури.

Вказана постанова виконана відповідачем лише 28.09.2021 року шляхом прийняття наказу №306к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника прокурора Вінницької області з 24.10.2014 року.

Як видно з доказів, наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 24.01.2022 року, із зазначеним наказом позивач був ознайомлений 29.09.2021 року, що підтверджується власноручно вчиненим ним записом та підписом на вказаному наказі.

Тобто, час, коли відповідач припинив порушувати права позивача, видавши відповідний наказ про поновлення позивача на посаді, є 28.09.2021 року, в той же час дата, коли позивач дізнався про прийняття такого наказу, є 29.09.2021 року і саме з цього моменту слід обраховувати місячний строк звернення до суду.

В свою чергу з даним позовом позивач звернувся до суду 29.10.2021 року (дата формування позовної заяви в системі "Електронний суд"), що підтверджується карткою руху документу ( а.с. 60 )

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем не пропущено встановлений процесуальним законом місячний строк звернення до суду, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

Відтак, клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим та безпідставним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 183, 240, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали складено 21.02.2022.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна