Справа № 520/26606/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

21 лютого 2022 р. справа № 520/26606/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В, розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, позивач), в порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування рішення № 63 від 28.07.2021 року відділу з питань призначення пенсій про відмову у призначенні пенсії позивачу; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 20.07.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового пільгового стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії за віком періоду роботи з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1984 року по 26.06.1985 року, з 01.09.1987 року по 24 червня 1991 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що згідно із записами у трудовій книжці має право на пенсію за віком на пільгових умовах, проте пенсійний орган вчинив протиправну відмову у призначенні пенсії.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - пенсійний орган, адміністративний орган, владний суб`єкт, ГУ, Управління), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи незгоду зазначив, що у заявника відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. До пільгового стажу не зараховано, зокрема, періоди роботи з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року, так як відсутні пільгові довідки, та до страхового стажу не зарахований період навчання в Донецькому політехнічному інституті, так як даний період перетинається зі строковою службою, у зв`язку з чим, для зарахування якого необхідно надати уточнюючу довідку.

Період відпустки з 28.12.2021р. по 31.12.2021р., з 01.01.2022р. по 06.01.2022р., з 25.01.2022р. по 26.01.2022р., вихідні та святкові дні з 25.12.2021р. по 27.12.2021р., з 07.01.2022р. по 09.01.2022р., знаходження на лікарняному з 10.01.2022р. по 14.01.2022р., з 01.02.2022р. по 11.02.2022р. зумовили розгляд справи по суті 21.02.2022р.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 трудова діяльність заявника складається з періодів: з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року у Публічному акціонерному товаристві Донецька паливно-енергетична компанія «Шахта Комсомолець Донбасу» на гірничних роботах (гірноробочим, гірним майстром, помічником начальника ділянки, начальником гірної ділянки) з повним робочим днем під землею.

Відповідно до наказів про результати атестації робочих місць №1191к від 14.09.1994р., №376 від 28.03.2000р., №1304 від 14.12.2005р., №747 від 29.05.2013р. проведена атестація робочих місць, які віднесені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Також, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , у військовому квитки НОМЕР_2 , згідно диплому НОМЕР_3 , заявник з 01.09.1984 року зарахований студентом першого курсу Донецького політехнічного інституту по 26.06.1985 року; з 26.06.1985 року по 05.05.1987 року проходив службу в лавах Радянської армії; з 01.09.1987 року продовжив навчання Донецькому політехнічному інституті та з 31.07.1991 року відрахований зі складу студентів у зв`язку закінченням навчання в Донецькому політехнічному інституті.

20.07.2021р. заявник звернувся з заявою затвердженого формуляра до пенсійного органу про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління № 63 від 28.07.2021 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як з`ясовано судом, фактичним мотивом послугувало судження пенсійного органу про відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, до пільгового стажу не зараховано, зокрема, періоди виробничої практики з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року, так як відсутні пільгові довідки, та до страхового стажу не зарахований період навчання в Донецькому політехнічному інституті, так як даний період перетинається зі строковою службою, у зв`язку з чим, для зарахування якого необхідно надати уточнюючу довідку.

При цьому, визнаний відповідачем показник загального страхового стажу заявника склав 29 р. 7 м. 8 д., показник пільгового стажу на підземних роботах 2 р. 0 м. 1 д., за Списком №1 - 3 р. 3 м. 11 д.

Не погодившись із відповідністю закону владних волевиявлень пенсійного органу з приводу призначення пенсії, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що до відносин, котрі склались на підставі установлених обставин, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею ст.46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Таким законом до 31.12.2003р. був Закон України "Про пенсійне забезпечення".

01.01.2004р. набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України «Про пенсійне забезпечення» регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням дії норм Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Продовжуючи розгляд справи суд зазначає, що відповідно до абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається - працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тому, загальними кваліфікуючими ознаками для призначення пенсії за підставою робота по Списку №1 є: 1) досягнення особою віку у 50 років; 2) наявність загального страхового стажу 25 і більше років у чоловіків; 3) наявність спеціального страхового стажу трудової діяльності на умовах Списку №1 - 10 років і більше у чоловіків; 4) зайнятість протягом повного робочого дня.

При цьому, обставини недостатності повного показника спеціального страхового стажу трудової діяльності на умовах Списку №1, але при перевищенні величини у 50% цього показника (тобто 5 і більше років для чоловіків) зумовлюють у силу абз.4 п.1 ч.2 ст.114 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливість застосування величини пенсійного віку, визначеного абз.1 ч.1 ст.26 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зменшенням: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Розглядаючи справу, суд зважає, що згідно із записами у копії трудової книжки показник загального страхового стажу заявника перевищує 25 років; подія досягнення заявником віку у 50 років настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, показник загального страхового стажу - 29 р. 7 м. 8 д. та показник пільгового стажу за Списком №1 - 3 р. 3 м. 11 д. визнаний пенсійним органом у тексті оскарженого рішення; до пільгового стажу не зараховано, зокрема, періоди виробничої практики (роботи) з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року у Публічному акціонерному товаристві Донецька паливно-енергетична компанія «Шахта Комсомолець Донбасу» на гірничних роботах, так як відсутні пільгові довідки, та до страхового стажу не зарахований період навчання в Донецькому політехнічному інституті, так як даний період перетинається зі строковою службою, у зв`язку з чим, для зарахування якого необхідно надати уточнюючу довідку.

Зайнятість протягом з повного робочого дня у Публічному акціонерному товаристві Донецька паливно-енергетична компанія «Шахта Комсомолець Донбасу» відповідачем не заперечується.

Згідно із ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній було затверджено постановою КМУ від 12.08.1993р. №637; далі за текстом - Порядок підтвердження стажу №637).

Пунктом п. 1 Порядку підтвердження стажу №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 (далі - Порядок застосування списків №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, у спірний період Списки №1, 2 були затверджені постановою КМУ від 16.01.2003р. №36.

Згідно з п.10 Порядку застосування списків №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження стажу №637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018р. у справі №233/2084/17, від 31.03.2020р. у справі №678/65/17 та від 09.07.2020р. по справі №235/7688/16-а.

Окрім того, суд відмічає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383; далі за текстом - Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Суд зважає, що переліки професій за Списком №1 та Списком №2 були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, котрі застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991р.; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992р. - застосовуються переліки професій за Списком №1 та Списком №2, котрі затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994р. - застосовуються переліки професій за Списком №1 та Списком №2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162.

Із записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 та довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.02.2014 року №862/02, судом з`ясовано, що заявник у період з 13.06.1989 року по 15.08.1989 року, з 15.06.1990 року по 31.07.1990 року, з 18.12.1990 року по 28.02.1991 року, з 29.07.1991 року по 27.04.1993 року, з 06.05.1993 року по 04.04.1996 року працював (проходив виробничу практику з повним робочим днем) у Публічному акціонерному товаристві Донецька паливно-енергетична компанія «Шахта Комсомолець Донбасу» на гірничних роботах з повним робочим днем під землею.

Відповідно до Списку №1, затвердженому постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 КМУ, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162, передбачені відповідні гірничі роботи.

Відповідно до наказів про результати атестації робочих місць №1191к від 14.09.1994р., №376 від 28.03.2000р., №1304 від 14.12.2005р., №747 від 29.05.2013р. проведена атестація робочих місць, які віднесені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Окрім того, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 підтверджено, у тому числі, що у період з 01.09.1984 року по 26.06.1985 року та з 01.09.1987 року по 31.07.1991 року заявник навчався в Донецькому політехнічному інституті, з якого у період з 26.06.1985 року по 05.05.1987 року був відкомандирований для проходження служби в лавах Радянської армії.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №687/975/17 від 21.02.2018р.

Окремо суд зважає, що у при прийнятті спірного рішення пенсійний орган не заперечував обставин належності роботи заявника за вказаними професіями до Списку №1 і у ході розгляду справи цієї обставини не спростував.

Таким чином, обставини були проігноровані пенсійним органом у даному конкретному випадку, що не узгоджується із вимогами закону.

Також, у тексті оскарженого рішення № 63 від 28.07.2021 року Управлінням не указано ані про невідповідність записів трудової книжки Порядку підтвердження стажу №637, ані про невідповідність відображених у трудовій книжці професій, зайнятість в яких дають право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, назване оскаржуване рішення слід визнати неумотивованим у розумінні ст.8 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями п.2 ч.2 КАС України у силу ч.2 ст.77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта і згаданий обов`язок у ході розгляду справи Управлінням не виконаний.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що частиною 3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

До того ж і відповідно абзацу 3 п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1; далі за текстом - Порядок №22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Проте, у ході розгляду даної справи пенсійний орган не подав жодних доказів та на навів жодних аргументів на підтвердження правомірності дій з приводу нереалізації управлінської функції у порядку наведеної норми.

Крім того, згідно з правовою позицією п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), де указано, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильним та фактично обґрунтованим спірного рішення.

До того ж текст оскарженого рішення пенсійного органу не містить жодного належно аргументованого розрахунку визнаного Управлінням показника пільгового страхового стажу у 3р. 3м. 11дн., що не узгоджується з вимогами ст.8 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України в частині забезпечення правової визначеності як невід`ємного елементу верховенства права.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення пенсійного органу містять нездоланний та непереборний дефект створення і було прийнято при неповно з`ясованих обставинах, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, відмовивши у призначенні пенсії, що зумовлює скасування спірного рішення та для повного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне обтяжити пенсійний орган обов`язком повторно вирішити питання за зверненням заявника з приводу призначення пенсії з урахуванням висновків суду по даній справі.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській № 63 від 28.07.2021 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) від 20.07.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків, 61022, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева