Справа № 360/8225/21
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/8225/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - відповідач), в якому представник позивача просить суд:

- визнати протиправною дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ;

- визнати не правомірним та скасувати рішення відповідача від 20.11.2021 про відмову у призначенні допомоги при народженні, прийняте по заяві за № НОМЕР_1 , яка подана засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 у інтересах ново народженної дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача призначити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно поданої заяви 24863 від 20.11.2021 року в розмірі, що встановлений ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», тобто 41280 грн на рахунок, відкритий в АТ ОЩАДБАНК UA0715154;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення згідно ст.382 КАСУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 28.08.2010 року перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина - ОСОБА_2 . 19.11.2021 року через офіційний веб-сайт Міністерства соціальної політики України звернулась з заявою в електронній формі, підписаною електронним цифровим підписом, до відповідача щодо призначення допомоги при народженні дитини, яка була зареєстрована за № 07542, про що 19.11.2021 на електронну пошту позивача надійшов лист Міністерства соціальної політики України, в якому, зокрема, роз`яснювалося, що заяву розглядатиме той орган соціального захисту населення, який визначено заявником при заповненні електронної форми; якщо електронна заява підписана за допомогою ЕЦП. Допомога при народженні дитини має бути призначена не пізніше, ніж наступного дня після отримання заяви. 19.11.2021 від відповідача надійшов лист, який на думку позивача є фактично рішенням про відмову наступного змісту: «На жаль, ваша електронна заява за номером 07542 про призначення допомоги при народженні дитини була відхилена. При її заповненні ви припустилися помилок. Після усунення помилок ви можете подати електронну заяву повторно». Які саме помилки були допущені не зазначається.

Як стверджує позивач, 20.11.2021 вона знову через офіційний веб-сайт Міністерства соціальної політики України звернулась з заявою в електронній формі, підписаною електронним цифровим підписом щодо призначення допомоги при народженні дитини, яка була зареєстрована за № 24863, про що 20.11.2021 на електронну пошту позивача надійшов лист Міністерства соціальної політики України, в якому, зокрема, роз`яснювалося, що заяву розглядатиме той орган соціального захисту населення, який визначено заявником при заповненні електронної форми; якщо електронна заява підписана за допомогою ЕЦП. Допомога при народженні дитини має бути призначена не пізніше, ніж наступного дня після отримання заяви. 20.11.2021 від відповідача знов надійшов лист про відмову у призначенні допомоги по народженню дитини наступного змісту: «На жаль,

ваша електронна заява за номером НОМЕР_1 про призначення допомоги при народженні дитини була відхилена. При її заповненні ви припустилися помилок. Після усунення помилок ви можете подати електронну заяву повторно». Які саме помилки були допущені знову не зазначається. Позивач вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її права на належний соціальний захист.

28.01.2022 від представника відповідача до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду за вхідним реєстраційним номером 3805/2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. В обґрунтування відзиву зазначили, що 15.11.2021 позивача було взято на облік внутрішньо переміщених осіб в управлінні соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про що було надано відповідну довідку №919- . 19.11.2021 та 20.11.2021 через офіційний веб-сайт Міністерства соціальної політики України позивач надала заяви про призначення державної допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заяви позивача були відхилені, оскільки на запит Міністерства соціальної політики України відомості щодо свідоцтва про народження дитини позивача не було знайдено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, які відповідали би зазначеним реквізитам свідоцтва про народження. Повторного звернення відповідно до вимог чинного законодавства України за призначенням допомоги не надходило. Оскільки позивач є внутрішньо переміщеною особою, питання щодо призначення державної соціальної допомоги повинно розглядатись відповідно до порядку призначення (відновлення! соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016. Згідно з пункту 5 цього порядку, для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи та пред`являється оригінал такої довідки.

Таким чином, чинним законодавством України передбачено обов`язковість особистого звернення внутрішньо переміщених осіб за отримання державних соціальних допомог (арк.спр.43-44).

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив розглянути справу без його участі (арк.спр.1-3).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, просив провести розгляд справи за його відсутності (арк.спр.43-44).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги статті 205 КАС України, суд приходить до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

- ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.38-39);

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка від 15.11.2021 № 919- (арк.спр.17-18,23,24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та її чоловіка ОСОБА_3 народилась дитина ОСОБА_2 , про що 28.05.2021 складено актовий запис № 32 та Марківським районний відділом державної реєстрації актів цивільного стаду Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 28.05.2021 (арк.спр.19).

19.11.2021 позивачем через через офіційний веб-сайт Міністерства соціальної політики України звернувся з заявою в електронній формі, підписаною електронним цифровим підписом, до УСЗН Сєвєродонецької міської ВЦА щодо призначення допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за № 07542 (арк. спр. 10-11,45-46,47-48).

20.11.2021 позивачем через через офіційний веб-сайт Міністерства соціальної політики України звернувся з заявою в електронній формі, підписаною електронним цифровим підписом, до УСЗН Сєвєродонецької міської ВЦА щодо призначення допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за № 24863 (арк. спр. 8-9,51-52,53).

Згідно з інформацією, розміщеною на сайті Міністерства соціальної політики України, УСЗН Сєвєродонецької міської ВЦА, електронна заява за №24863 про призначення допомоги при народженні дитини була відхилена, оскільки при її заповненні було припущено помилок. Після усунення недоліків електрону заяву може бути подано повторно (арк.спр.6,55-56).

Із відзиву на позовну заяву від 28.01.2022 № 955/01 вбачається, що заяви позивача були відхилені, оскільки на запит Міністерства соціальної політики України відомості щодо свідоцтва про народження дитини позивача не було знайдено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, які відповідали би зазначеним реквізитам свідоцтва про народження (арк.спр.43-44).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено, що одним з видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

У відповідності до статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно вимогами статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини та за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначає Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі Порядок № 1751).

Абзацами п`ятим та шостим пункту 2 Порядку № 1751 визначено, що призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання заявника. Допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання (пункт 10 Порядку № 1751).

Згідно із положеннями пункту 11 Порядку № 1751 для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без кваліфікованого електронного підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі непідписання заяви у зазначений строк подається нова заява.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 11 Порядку № 1751 у разі звернення одного з батьків дитини (опікуна) за призначенням допомоги при народженні дитини орган соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (пункт 12 Порядку № 1751).

Відповідно до абзацу шостого пункту 43 Порядку № 1751 у разі подання заяви в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису про призначення допомоги при народженні дитини така допомога призначається не пізніше ніж наступного робочого дня після отримання заяви органом соціального захисту населення.

Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення (абзац сьомий пункту 43 Порядку № 1751).

Пунктами 44 та 45 Порядку № 1751 визначено, що уразі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви. Орган, що призначає і виплачує державну допомогу сім`ям з дітьми, повинен давати роз`яснення з питань її призначення і виплати та надавати заявнику допомогу в одержанні необхідних документів.

Згідно із пунктом 50 Порядку № 1751 рішення органу, що призначає і виплачує державну допомогу сім`ям з дітьми, може бути оскаржено у порядку їх підлеглості у вищестоящі органи або у судовому порядку.

Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи зі змісту електронного повідомлення УСЗН про відхилення заяви ОСОБА_1 за № №24863 (арк.спр.6,55-56) про призначення допомоги при народженні дитини, така відповідь не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України а саме критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, пропорційності, оскільки не зазначено, які саме помилки, допущені заявником при заповненні електронної форми, стали підставою для відхилення заяви. При цьому, роз`яснено право повторного подання електронної заяви після усунення помилок, зміст яких не наведений.

Також суд зауважує, що порядок звернення за допомогою при народженні дитини та строки такого звернення, визначені Порядком № 1751, позивачем дотримано, і Порядок № 1751 не містить виключень для внутрішньо переміщених осіб щодо можливості подання електронної заяви.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що дії управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області щодо відхилення електронної заяви ОСОБА_1 № 4863 від 20.11.2021 та відмови в призначенні допомоги при народженні дитини з підстав, наведених у електронному повідомленні від 22.11.2021 є протиправними.

Згідно із абзацом другим частини четвертої статі 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У відповідності до статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України від 26.04.2001 № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» (Преамбула Закону).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 13 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України.

Суд зауважує, що позивач і його дитина є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини, за ознакою місця проживання (перебування). Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної у п.23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги при народженні дитини є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Також суд зауважує, що відповідач при прийнятті рішення має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2019 у справі № 226/1056/17, зокрема, щодо того, що відсутність позивача за місцем проживання не може позбавляти його права на отримання допомоги при народженні дитини через впроваджений механізм реєстрації внутрішньо переміщених осіб, а також щодо того, що постанова КМУ № 365 не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок відхилення електронної заяви ОСОБА_1 від 20.11.2021 № 24863 та відмови в призначенні допомоги при народженні дитини, тому суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту порушеного права позивача обрати належний спосіб захисту з виходом за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області щодо відхилення електронної заяви ОСОБА_1 від 20.11.2021 № 24863 та відмови в призначенні допомоги при народженні дитини з підстав, наведених у електронному повідомленні від 22.11.2021 та зобов`язати відповідача прийняти рішення за наслідками розгляду електронної заяви ОСОБА_1 від 20.11.2021 № 24863 стосовно призначення допомоги при народженні дитини, з урахуванням висновків суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з обранням належного способу захисту.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Від сплати судового збору позивач звільнений згідно з пунктом 7 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», тому питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (місце знаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Новікова, 15-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області щодо відхилення електронної заяви ОСОБА_1 від 20.11.2021 № 24863 та відмови в призначенні допомоги при народженні дитини з підстав, наведених у електронному повідомленні від 20.11.2021.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області прийняти рішення за наслідками розгляду електронної заяви ОСОБА_1 від 20.11.2021 № 24863 стосовно призначення допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова