Справа № 420/3153/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3153/22
УХВАЛА
22 лютого 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,
розглянувши матеріали:
за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання протиправними дій та зобов`язання скасувати постанову,

ВСТАНОВИВ:
07.02.2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області, в якому просить: визнати дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області протиправними та зобов`язати скасувати постанову Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Ухвалою від 15.02.2022 року адміністративний позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.
17.02.2022 року від позивача на електронну пошту суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій останній просив поновити пропущений строк та прийняти позовну заяву до розгляду.
Позивач вказав, що 05.02.2022 року із листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області №А-213-03.02 від 27.01.2022 року він дізнався, що його права порушено, а саме: рішення суду по справі №420/5228/18 Нерубайською сільською радою фактично не виконано і не буде виконуватись.
Також у заяві позивач посилається на ч.4 ст.122 КАС України, яка передбачає досудовий порядок вирішення спору, а тому вважає, що строк звернення до суду ним не порушено.
Розглянувши заяву позивача про усунення недоліків від 17.02.2022 року та матеріали позовної заяви, суд зазначає таке.
Позивач просить суд визнати дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області протиправними та зобов`язати скасувати постанову Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Тобто, вимоги позивача спрямовані на скасування постанови Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, вказаний адміністративний позов позивач подав до суду засобами поштового зв`язку 07.02.2022 року, тобто майже через два роки з дати прийняття оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Суд вважає безпідставними посилання позивача на ч.4 ст.122 КАС України, згідно якої, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Згідно ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Так, як вбачається з матеріалів позовної заяви, 10.01.2022 року позивач звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із скаргою про скасування постанови Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Разом з тим, Біляївський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) є окремим органом державної виконавчої служби, та із заявою про скасування постанови ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження позивач мав би звертатися в порядку ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», на яку він посилається, до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, тобто до начальника Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).
Отже, звернення позивача до начальника іншого органу ДВС - Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не можна вважати досудовим порядком вирішення спору щодо скасування постанови Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №60652654 від 27.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, будучи обізнаним про існування оскаржуваної постанови ще у 2020 році (доказів іншого позивач суду не надав, у тому числі до заяви про усунення недоліків), з вказаним позовом позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку 07.02.2022 року, тобто з пропуском строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України та ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області за участю третьої особи Нерубайської сільської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання скасувати постанову.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області за участю третьої особи Нерубайської сільської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання скасувати постанову повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів