Справа № 240/16608/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області та до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач 1) та до Державної податкової служби України (далі - відповідач 2), в якому просить:
- зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати податкову накладну ФОП ОСОБА_1 від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
17 листопада 2020 року до суду надійшли заперечення ФОП ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву, в яких позивач зазначив, що у відзив Головного управління ДПС у Житомирській області є необґрунтованим, а викладені в ньому доводи навпаки спростовують факт ніби-то встановленого порушення. Так, у відзиві відповідач сам зазначає, що позивачем засобами електронного зв`язку було направлено на розгляд комісії пояснення та копій документів до податкової накладної №73 від 11.06.2020, а саме: повідомлення №14 від 01.07.2020, рахунок за оренду від 10.06.2020, акт здачі-прийняття послуг від 30.06.2020, договір суборенди №01-11/Е790/2018 від 01.11.2018. Відтак, на переконання позивача, відповідач самостійно підтверджує той факт, що договір суборенди №01-11/Е790/2018 від 01.11.2018 та акт здачі-прийняття послуг від 30.06.2020 були надані ним разом з повідомленням про надання пояснень та копій документів. Крім того, позивач зауважив, що окрім цих документів ним також була надана банківська виписка від 11.06.2020, що підтверджується долученими до повідомлення №14 додатками.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків, в тому числі й платником податку на додану вартість.
З наявної у матеріалах справи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля напоями (код згідно КВЕД 46.34). Крім того, зареєстрованим в установленому законом видом діяльності позивача є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код згідно КВЕД 68.20) (а.с.24).
Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено наявними у справі матеріалами, що 01 листопада 2018 року між ФОП ОСОБА_1 (далі - суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РУШ" (далі - суборендар) був укладений договір суборенди частини нежитлового приміщення №01-11/Е790/2018, відповідно до якого суборендодавець взяв на себе зобов`язання передати суборендарю в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 150,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить суборендодавецеві на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.08.2018 (а.с.10-13).
В пунктах 3.1, 3.2 вказаного договору сторони домовились, що передання та повернення об`єкта суборенди здійснюється повноважними представниками сторін. При переданні та поверненні об`єкта суборенди складаються акти приймання-передання, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін.
Крім того в пунктах 4.1, 4.2 договору сторони визначили, що загальний розмір суборендної плати визначається як добуток ставки за суборенду на площу об`єкта суборенди. При цьому, розмір суборендної плати за 1 кв.м. об`єкта суборенди на місяць встановлюється у розмірі 1200,00 грн. в тому числі ПДВ. Загальний розмір суборендної плати на місяць становить 180000,00 грн. в тому числі ПДВ. Сума суборендної плати сплачується суборендарем в безготівковому порядку на поточний рахунок суборендодавця до 10-го числа поточного місяця за поточний за наданими рахунками.
На виконання вимог пунктів 4.1, 4.2 договору суборенди частини нежитлового приміщення від №01-11/Е790/2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "РУШ" 11 червня 2020 року перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_1 суборендну плату за червень 2020 року в розмірі 171000,00 гривень, що підтверджується наявною у справі випискою з банківського рахунку позивача (а.с.14).
Крім того, 30 червня 2020 року сторони договору суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018 склали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) про те, що ФОП ОСОБА_1 були надані Товариству з обмеженою відповідальністю "РУШ" послуги з оренди на протязі червня 2020 року частини нежитлового приміщення загальною площею 150,00 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
Однак, згідно квитанцій від 22 червня 2020 року реєстрацію вищезазначеної податкової накладної від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у зв`язку з тим, коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуги 68.20 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.17).
У зв`язку із зупиненням реєстрації вказаної податкової накладної контролюючий орган в квитанції від 22 червня 2020 року запропонував позивачу надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання про прийняття рішення про їх реєстрацію/відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання вимог контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 надіслав до Головного управління ДПС у Житомирській області повідомлення від 01.07.2020 №14 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, в якому зазначив, що: "Товариство з обмеженою відповідальністю "РУШ" орендує та суборендує у нього нежитлові приміщення та компенсує втрати за використану електроенергію за адресами: АДРЕСА_1 , вул. Перемоги, 24, АДРЕСА_2 " (а.с.21).
Крім того, для підтвердження реальності господарської операції, відображеної в податковій накладній від 11.06.2020 №73, позивачем до вказаного повідомлення було додано наступні первинні документи:
- договір суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018 (а.с.10-13);
- акт надання послуг від 30.06.2020 (а.с.15);
- банківську виписку про зарахування суборендної плати (а.с.14).
Надсилання позивачем вищезазначених документів до Головного управління ДПС у Житомирській області підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено від 01.07.2020 №14 та додатками до нього (а.с.18-22).
Дослідивши під час розгляду справи зміст вказаного рішення ФОП ОСОБА_1 в реєстрації в ЄДПН податкової накладної від 11.06.2020 №73 стало ним договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються правовими нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI; Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246; Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520.
Податкова накладна це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації (пункт 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246)).
Відповідно до вимог пункту 201.10. статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Згідно з пунктом 201.16. статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі визначені в Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі - Порядок №1165).
Пунктом 3 Порядку №1165 зупинення реєстрації податкової накладної визначені ознаки податкових накладних/розрахунків коригування, яким вони повинні відповідати для безумовної їх реєстрації.
Згідно з вимогами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, відповідність відображеної в податковій накладній операцій хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції є підставою для зупинення реєстрації податкової накладної.
Пунктами 10 та 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Дослідивши під час розгляду справи квитанцію від 22.06.2020, суд встановив, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної ФОП ОСОБА_1 від 11.06.2020 №73 стала відповідність зазначеної в ній операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Критерії ризиковості здійснення операцій визначені в додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.
Згідно з пунктом 1 вищезазначених Критеріїв, критерієм ризиковості здійснення операцій є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що зупинення реєстрації податкової накладної за підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій може бути здійснене контролюючим органом лише у разі одночасної наявності трьох умов:
1) відсутність товару/послуги, зазначених в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що постачається на постійній основі;
2) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину його залишку;
3) переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Разом з тим, у квитанції від 22.06.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 контролюючий орган зазначив лише дві з трьох умов, необхідних для зупинення реєстрації податкових накладних на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а саме:
- коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуги 68.20 відсутній в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються);
- обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.
Більш того, суд зазначає, що подання та реєстрація в контролюючому органі таблиці даних платника податку на додану вартість, згідно з пунктами 12-16 Порядку №1165, є правом, а не обов`язком такого платника податків.
В свою чергу, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду доказів того, що ФОП ОСОБА_1 взагалі таке право реалізував, та відповідну таблицю даних платника податку на додану вартість зареєстрував у Головному управлінні ДПС у Житомирській області. За відсутності зареєстрованої в контролюючому органі таблиці даних платника податку на додану вартість, наявність такої обставини, як відсутність коду послуги 68.20 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як послуги, що надається на постійній основі, виключається.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 було здійснено відповідачем за відсутності фактичних та обґрунтованих підстав для такого зупинення, а саме за відсутності трьох обов`язкових умов, необхідних для висновку про відповідність відображеної у цій податковій накладній операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, визначених в Порядком № 1165.
Загальне посилання контролюючого органу на правомірність зупинення реєстрації податкових накладних на підставі Критеріїв ризиковості платника податків, є протиправним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Відповідно до приписів пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової інформації, яка має бути зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Проте, зі змісту квитанцій від 22.06.2020, якими ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 вбачається, що податковим органом при її формуванні не дотримано вимоги п. 11 Порядку №1165 та не вказано у цій квитанції розрахованих показників критерію, якому, на думку відповідача, відповідає зазначена в податковій накладній операція. Зокрема не було зазначено розрахункового показника величини взятого відповідачем до уваги обсягу залишку товару, з якого вбачалося б, що обсяг наданої позивачем та зазначеної в податковій накладній від 11.06.2020 №73 послуги, дорівнює або перевищує величину вказаного залишку.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 червня 2020 року, справа № 824/245/19, виклав правову позицію, яка є обов`язковою для в силу приписів ст. 242 КАС України, вказавши, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Вжите у вказаній правовій нормі речове словосполучення "може включати" вказує, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та різним.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має зажадати від платника документи на спростування наявних у нього сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, реальністю відображеної господарської операції, в тому числі й наявністю у платника достатнього обсягу залишку товару необхідного для здійснення такої операції, вказавши в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях та які документи надати.
Натомість у надісланій ФОП ОСОБА_1 квитанції від 22.06.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 позивачу було лише запропоновано надати пояснення та копії документів (без конкретизації яких саме) для розгляду питання про прийняття рішення її про реєстрацію/відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, та в порушення норм підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165 не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, надання яких буде достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, контролюючий орган у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказав, які саме документи слід надати позивачу та з приводу чого мають бути його пояснення, для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою. У квитанціях використано загальне формулювання щодо пропозиції надання документів, що є необхідними для реєстрації поданих податкових накладних. Дане формулювання порушує принцип чіткої визначеності рішення суб`єкта владних повноважень, та не містить достатньої інформації для виправлення недоліків, що призвели до зупинення реєстрації податкових накладних.
Вказане свідчить про невідповідність сформованої квитанції від 22.06.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 вимогам, визначеним в пункті 11 Порядку №1165.
В сукупності встановлені судом обставини щодо зупинення відповідачем реєстрації спірної податкової накладної за відсутності трьох обов`язкових умов, необхідних для висновку про відповідність відображеної у цій накладній операцій пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, та щодо невідповідності сформованої квитанції від 22.06.2020 про зупинення реєстрації цієї податкової накладної, вимогам, визначеним в пункті 11 Порядку №1165, свідчать на користь висновку, що зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 було здійснене відповідачем з порушенням норм Порядку №1165.
Пунктом другим Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Матеріалами справи підтверджується, що одержавши квитанції від 22.06.2020 про зупинення реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73, ФОП ОСОБА_1 надіслав до контролюючого органу первинні документи, які, на його переконання, підтверджують інформацію, вказану ним в цій податковій накладній, а саме: договір суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018, акт надання послуг від 30.06.2020, банківську виписку про зарахування суборендної плати.
Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Сам по собі факт зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Податковий орган не позбавлений у випадку реєстрації податкової накладної перевіряти у подальшому реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом за механізмами, визначеними положеннями Податкового кодексу України.
Більш того, всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися саме шляхом проведення перевірок такого платника податків, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
У свою чергу, при реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування фактично контролюючим органом проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями та здійснюється перевірка поданої ним податкової накладної на предмет дотримання вимог, визначених пунктом 12 Порядку №1246. Тому і суд за результатами розгляду даної справи не робить висновків щодо реальності господарської операції за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації поданої ним податкової накладної в ЄРПН.
Крім того, як вбачається зі змісту квитанцій від 22 червня 2020 року, у зв`язку із зупиненням реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 контролюючий орган запропонував позивачу надати копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в цій податковій накладній, а не документів, які підтверджують реальність вказаної в ній господарської операції з надання послуги суборенди нерухомого майна.
Дослідивши під час розгляду справи первинні документи, які надавались позивачем на розгляд комісії Головного управління ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, суд встановив, що вони повною мірою підтверджують інформацію про господарську операцію ФОП ОСОБА_1 з надання Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» в червні 2020 року в суборенду частини нежитлового приміщення площею 150 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана в податковій накладній від 11.06.2020 №73.
Зокрема, договором суборенди частини нежитлового приміщення від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018 підтверджується наявність господарських правовідносин між ФОП ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ», в межах яких позивач взяв на себе зобов`язання передати Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» в строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 150,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Актом надання послуг від 30.06.2020 підтверджується фактичне виконання ФОП ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань та надання ним в користування Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» в червні 2020 року на умовах суборенди нежитлове приміщення загальною площею 150,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною та в обсязі, визначеними договором від 01.11.2018 №01-11/Е790/2018.
Випискою з банківського рахунку ФОП ОСОБА_1 підтверджується факт оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» послуги суборенди нежилого приміщення вартістю 171000,00 гривень, яка відповідає вартості наданої послуги відображеної позивачем в податковій накладній від 11.06.2020 №73.
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вищезазначеними первинними документами, підтверджується вся інформація про надану послугу з суборенди нежилого приміщення, що була зазначена позивачем в податковій накладній 11.06.2020 №73, і вказані документи були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію цієї накладної в ЄРПН.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 належним чином виконав вимоги податкового законодавства та надав на розгляд комісії Головного управління ДПС у Житомирській області всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 11.06.2020 №73 в ЄРПН. Однак, вказані документи протиправно не були враховані відповідачем при винесені оскаржуваного рішення.
З приводу доводів Головного управління ДПС у Житомирській області про ненадання ФОП ОСОБА_1 на розгляд комісії документів, що підтверджують його право власності на майно (нежитлове приміщення загальною площею 150,00 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ), яке є предметом послуги суборенди, зазначеної в податковій накладній від 11.06.2020 №73, або ж договору оренди позивачем такого майна, суд зазначає наступне.
З наявних у матеріалах справи облікових даних платника податку ФОП ОСОБА_1 з електронного кабінету платника податків вбачається, що нежитлове приміщення (будівля кафе-магазину) за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом оподаткування позивача, яким позивач розпоряджається на підставі договору довічного управління майном та який внесений контролюючим органом до його облікових даних на підставі прийнятої від позивача звітності за формою № 20-ОПП (Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність). Вказане підтверджує, що контролюючий орган володів інформацією про наявність у позивача права розпоряджатися нежитловим приміщенням (будівля кафе-магазину) за адресою: АДРЕСА_1 , яке було предметом послуги з надання його в суборенду, зазначеної в спірній податковій накладній.
Зважаючи на наявність документів для спростування сумнівів про ризиковість здійсненої господарської операції, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.
За таких обставин, на переконання суду, оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не можуть бути визнана законними та обґрунтованими.
Суд також звертає увагу, що встановлене під час розгляду справи недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 22.07.2019 у справі №815/2985/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 11.06.2020 №73, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних / розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 №73 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду та з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФОП ОСОБА_1 від 11.06.2020 №73 датою її фактичного подання.
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 28.07.2020 №5 та від 12.08.2020 №65 (а.с.8-9) вбачається, що позивачем під час звернення до суду з вказаними позовом було сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 гривень.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір в повному обсязі підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (по 2102,00 гривень з кожного відповідача).
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 11.06.2020 №73 датою її фактичного подання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович