Справа № 380/17358/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року

справа №380/17358/21

зал судових засідань № 10

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Максимович А.Я.,

за участю:

представника позивача Шиміна О.П.,

представника відповідача Яровенка Д.О.

розглянув у судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» до Одеської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправною відмови та скасування рішення.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тропік» (місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Пекарська, 5/4, ) звернулося до суду з позовом до Одеської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України (місцезнаходження: 65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21А, ), в якому просить суд:

-визнати протиправною відмову Одеської митниці Держмитслужби від 11.06.2021 №7.10-5/28.4/8.19/7614 у визнанні заявленої митної вартості;

-визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби від 11.05.2021 №UA500150/2021/000002/1 про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 22.12.2021, занесеною до протоколу судового засідання, суд замінив відповідача належним, - Одеська митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що коригування відповідачем митної вартості товару за резервним методом, є таким, що суперечить законодавству, оскільки позивач подав відповідачу весь передбачений ч.2 ст.53 МК України пакет документів на підтвердження митної вартості товару.

Ухвалою від 12.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов. Зі змісту вказаного відзиву видно, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що при переміщенні через митний кордон України та митному оформленні товару позивачем надано документи, що містять розбіжності, тому відповідач запропонував надати декларанту додаткові документи, однак подані документи мали недоліки, тому у відповідача не було можливості визначити митну вартість товару за ними. Відтак відповідач, не змігши визначити вартість товару на базі ціни, встановленої експортером у зв`язку з відсутністю документального підтвердження всіх складових, послідовно розглянувши можливість застосування методів визначення митної вартості, визначив вартість товару на базі загального рівня цін на подібний товар.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якій наведено спростування щодо підстав для витребування додаткових документів у зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих документах, а також, що подані документи давали можливість визначити митну вартість за заявленим методом «ціна договору» та спростування покликання відповідача на невідповідність заявленої позивачем ціни на товар цінам, що є у ЄАІС.

У додаткових поясненнях позивач обґрунтовує позовну вимогу щодо визнання протиправною відмови відповідача від 11.06.2021 у визнанні митної вартості.

Інші заяви по суті справи сторони не надавали.

Ухвалою суду від 01.12.2021 суд задовольнив частково клопотання представника відповідача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції в адміністративній справі №380/17358/21 та підготовче засідання в адміністративній справі №380/17358/21, яке призначене на 22 грудня 2021 о 10:00год, постановлено проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» за участю представника відповідача поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 24.01.2022 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

05.10.2018 Компанія «Total products &Export S.A.» (Коста Ріка) уклала з «ТзОВ «Тропік» контракт №3-42-10-2018 про поставку товарів, які відносяться до групи 7 та 8 згідно з Українським класифікатором ЗЕД. Відповідно до умов поставки згідно з цим контрактом визначено, що продавець поставляє покупцю товари на умовах FOB Puerto Moin (Costa Rica).

05.10.2021 ТзОВ «Тропік» через уповноважену особу ТзОВ «Лукро», в електронному вигляді подано до митного оформлення на ВМО № 2 м/п «Одеса-аеропорт» Одеської митниці Держмитслужби ВМД № UA500150/2021/005071 на товар «Банани свіжі зелені столові (сорту Cavendish), врожаю 2021 року, Виробник «Total products &Export S.A.» (Коста Ріка), марка «GOOD BANA», країна виробництва Коста-Ріка», в кількості 6050 ящ.

Під час митного оформлення позивачем (декларантом) заявлено митну вартість згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України за основним методом (ціна договору) по ціні 0,5557 дол.США/кг.

На підтвердження митної вартості товарів декларантом надано: рахунок-фактуру (інвойс) № від 13.04.2021; коносамент № CTR0209208 від 09.04.2021; фітосанітарний сертифікат № 6860445-1 від 30.03.2021; сертифікат про походження товару № 20217225 від 13.04.2021; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UAIM0359281 від 29.04.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1-2-2019 від 11.02.2019; зовнішньоекономічний контракт №3-42-10-2018 від 05.10.2018; договір про надання послуг митного брокера 0411/ТР 04.11.2013; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів 6956191.

09.05.2021 засобами електронного зв`язку декларантом отримано повідомлення від інспектора Шулянського Ю.Ж. про надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, з посиланням на те, що надані документи містять розбіжності та не підтверджують числові значення митної вартості, а саме: для підтвердження митної вартості подаються транспортні документи. Тому, митний орган керуючись положеннями ч. 3 ст. 53 МК запропонував декларанту надати: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) висновки про якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

У відповідь на вказане повідомлення представником декларанта надано відповідь №09/002 від 09.05.2021, якою повідомлено, що на підтвердження транспортних витрат, які включені у митну вартість, разом із митною декларацією подано рахунок на оплату фрахту від 29.04.2021 № UAIM0359281, який вказаний в графі 44 МД та згідно з яким вартість морського фрахту склала 474734,59 грн. без ПДВ. На підтвердження оплати вказаного рахунку декларантом було надано платіжне доручення від 30.04.2021 № 01TR016950. Крім цього, з метою додаткового підтвердження митної вартості, декларантом було надано докази здійснення розрахунків в іноземній валюті за товар (swift), прайс-лист від постачальника від 10.04.2021, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 09.05.2021 № 20-35/05-2021.

09.05.2021 засобами електронного зв`язку представник декларанта отримав повторне повідомлення від інспектора Шулянського Ю.Ж. про необхідність надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України, у зв`язку з тим, що у висновку експерта про вартісні характеристики товару від 09.05.2021 № 20-35/05-2021 ринкова вартість товару визначена на умовах поставки CFR м. Одеса, Україна, тоді як в інвойсі зазначено умову поставки FOB CR Moin L. Крім цього зазначено, що в документі свіфт про сплату від 22.04.2021 б/н зазначено номер рахунку, який відрізняється від номера рахунку-фактури (інвойс), який вказаний в митній декларації.

У відповідь на вказане повідомлення декларант, листом від 10.05.2021 № 10/002, повідомив, що наданий документ (свіфт) не містить помилки, так як в ньому вказані вірні реквізити інвойсу. Щодо умов поставки вказаних в висновку експерта, то повідомлено, що у зв`язку з допущеною помилкою, експертом надано правильний (оновлений) висновок, який надано митному органу.

11.05.2021 митним інспектором прийнято рішення № UA500150/2021/000002/1 про коригування митної вартості за резервним методом по ціні 0,6500 дол.США/кг.

З метою уникнення простою товару, який швидко псується, декларант, не погоджуючись із рішенням митного органу від 11.05.2021 №UA500150/2021/000002/1 про коригування митної вартості, звернувся до митниці у порядку ч. 7 ст. 55 МК про випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК.

У зв`язку зі сплатою декларантом відповідних митних платежів та гарантій, вказаний вище товар був випущений у вільний обіг згідно з МД від 11.05.2021 № UA500150/2021/005143.

ТзОВ «Тропік», на підставі ч. 8 ст. 55 МК України звернулося до Одеської митниці Держмитслужби із заявою від 31.05.2021 № 1 про надання додаткових документів, визнання заявленої декларантом митної вартості, скасування рішення про коригування митної вартості від 11.05.2021 № UA500150/2021/000002/1 та вивільнення сплаченої фінансової гарантії.

До вказаної заяви митному органу ТзОВ «Тропік» надав: договір на організацію морських перевезень № 1784 від 02.12.2016; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № UAIM0359281 від 29.04.2021; акт наданих послуг № UA1M0359281 від 02.06.2021; платіжне доручення від 30.04.2021 № 01TR016950; висновок експерта від 09.05.2021 № 20-35/05-2021; платіжне доручення в іноземній валюті від 22.04.2021 № 2916.

У згаданій заяві від 31.05.2021 №1 ТзОВ «Тропік» зазначило про надання пояснень та додаткових документів:

1) Відповідно до умов контракту від 05.10.2018 № 3-42-10-2018, компанія Total Produkts&Export S.A. (Коста Ріка) згідно з рахунком-фактурою (інвойс) № від 13.04.2021 поставила ТзОВ «Тропік» (Україна) товари (свіжі банани) на умовах FOB (Коста Ріка Moin L) - Інкотермс 2010. Розрахунки за отриманий товар по вказаному інвойсу ТзОВ «Тропік» здійснило у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 22.04.2021 № 2916. При цьому митним органом помилково вказується на те, що у призначенні платежу зазначено інший інвойс, оскільки в призначені платежу зазначено все вірно, а саме: Prepayment for fruits C-ct 3-42-10-2018 dd 05.10.2018.1nv./13.04.21. Ha підтвердження цієї ціни разом із додатковими документами митному органу було надано прайс-лист від 10.04.2021 б/н.

2) Що стосується зазначення в рішенні про коригування митної вартості про наявність розбіжностей між умовами поставки, зазначеними у висновку експерта та тих, які зазначені в митній декларації, то як уже зазначалося у відповіді від 10.05.2021, відповідно до умов контракту та товаросупровідних документів, поставка товарів здійснювалась на умовах FOB (CR Moin L) - Інкотермс 2010. Саме такі умови поставки і були зазначені у митній декларації. Під час виготовлення висновку від 09.05.2021 № 20-35/05-2021 експертом допущено описку та помилково зроблено посилання на умови поставки CFR м. Одеса, Україна. Про те, що вказана розбіжність виникла внаслідок помилки, декларант повідомив митний орган листом від 10.05.2021 № 10/002, до якого був долучений висновок із правильними умовами поставки FOB - Moin Коста Ріка. Той факт, що має місце саме помилка, яка не в даному випадку не впливає на правильність визначення митної вартості, підтверджується також тим, що у вказаному висновку зазначено, що вартість продукції визначалась на підставі середньо-ринкових цін виробничих та торгівельних підприємств поза межами України із урахуванням місцезнаходження виробника та порівнянням продукції з іншими торгівельними марками та з урахуванням витрат пов`язаних з транспортуванням.

3) Що стосується витрат на транспортування товару до порту «Одеса», які понесло ТзОВ «Тропік», то повідомлено, що такі витрати включено до митної вартості товарів. Документи, які підтверджують транспортування товарів за рахунок ТзОВ «Тропік» у повному обсязі надані митному органу, а саме: Коносамент № CTR0209208 від 09.04.2021, рахунок-фактуру № UAIM0359281 від 29.04.2021 та платіжне доручення від 30.04.2021 № 01TR016950 про оплату транспортно- експедиційних. Вказаних документів більш чим достатньо для підтвердження понесених транспортних витрат.

4) Також митному органу повідомлено, що ТОВ «Тропік» не оплачувало рахунків третім особам на користь продавця, а також відповідно не укладало із третіми особами договорів, пов`язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Одеська митниця Держмитслужби листом № 7.10-5/28.4/8.19/7614 від 11.06.2021 повідомила про залишення рішення про коригування митної вартості товарів без змін.

ТзОВ «Тропік», не погоджуючись з висновками Одеської митниці Держмитслужби та рішенням про коригування митної вартості, звернулося з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 5 ст. 53 МК України заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст. 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч.2 ст. 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу, відповідно до якої митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна грунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Згідно з ч.7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною 2 ст. 55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З урахуванням викладених норм слідують висновки, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»; закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення та, відповідно, забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України; митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обгрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Тому посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити обставини щодо обґрунтованості сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості та причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Також посадова особа відповідача повинна визначити конкретні, а не невизначені документи, що необхідні для перевірки встановлених розбіжностей. Така правова позиція відповідає викладеній у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 по справі № 540/1918/20.

Як видно з матеріалів справи, у повідомленні про зобов`язання надати документи, яке надіслано митним інспектором позивачу від 09.05.2021, підставою для витребування додаткових документів зазначено те, що для підтвердження витрат на транспортування товарів, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, подаються транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення і такими документами відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 є рахунок-фактура, банківські та платіжні документи, які підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до розділу 4 контракту від 05.10.2018 № 3-42-10-2018 та рахунку-фактури (інвойсу) № від 13.04.2021 поставка товарів здійснювалась умовах FOB (Коста Ріка Moin L) - Інкотермс 2010, за якими продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

Згідно з ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (далі - Правила № 599) в графі 20 зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа З ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ).

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Верховний Суд у своїй постанові від 31.05.2019 по справі № 804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Позивач, на підтвердження витрат на перевезення товару, до митного оформлення надав коносамент від 01.08.2021 № 912795493, рахунок-фактуру на оплату від 26.08.2021 № , виставлений ТзОВ «Мерск Україна ЛТД» на оплату фрахту морських перевезень.

Як встановив суд, зазначені документи є належними щодо підтвердження витрат на транспортування товарів. Також означені документи не містили розбіжностей.

Позивач додатково, з відповіддю від 09.05.2021 на запит митного органу, надав відповідачу платіжне доручення № 01TR021329 від 01.09.2021 про оплату фрахту, а разом із заявою, поданою у порядку ч. 7 ст. 55 МК України, - контракт № UA00185168-F від 01.01.2021, укладений між ТзОВ «Тропік» та ТзОВ «Мерск Україна ЛТД».

Відтак, у відповідача були відсутні підстави вимагати надання позивачем додаткових документів на підтвердження транспортних витрат.

Суд також встановив, що порушуючи вимоги ст.53 МК України, на підтвердження достовірності транспортних витрат, відповідач зобов`язав позивача подати документи, які не стосуються транспортування, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) висновки про якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару (а.с.41).

Щодо зазначення у висновку експерта умов поставки CFR м. Одеса, Україна, то суд зазначає таке.

Відповідно до умов контракту та товаросупровідних документів, поставка товарів здійснювалась на умовах FOB (CR Moin L) - Інкотермс 2010. Такі ж умови поставки були зазначені у митній декларації.

Суд встановив, що вказані відомості були відомі відповідачу.

Водночас, як видно з матеріалів справи, при виготовленні висновку від 09.05.2021 № 20-35/05-2021 експертом допущено описку та помилково зроблено посилання на умови поставки CFR м. Одеса, Україна.

Про те, що вказана розбіжність виникла внаслідок описки, позивач повідомив відповідача листом від 10.05.2021 № 10/002, до якого був долучений висновок із правильними умовами поставки FOB - Moin Коста Ріка.

Суд також встановив, що означена вище описка не впливає на правильність визначення митної вартості. Це підтверджується тим, що у вказаному висновку зазначено, що вартість продукції визначалась на підставі середньо-ринкових цін виробничих та торгівельних підприємств поза межами України із урахуванням місцезнаходження виробника та порівнянням продукції з іншими торгівельними марками та з урахуванням витрат пов`язаних з транспортуванням.

Додатково суд зазначає, що у разі поставки товарів на умовах поставки CFR (порт Одеса), оплату фрахту зобов`язаний здійснити продавець. Однак, як видно з декларації митної вартості позивач зазначив, що такі витрати несе він згідно з умовами поставки FOB - Moin Коста Ріка і на ці витрати декларантом збільшено митну вартість товарів.

Таким чином, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Відтак, ураховуючи, що позивач до Одеської митниці Держмитслужби за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надав усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправності відмови відповідача від 11.06.2021 №7.10-5/28.4/8.19/7614 у визнанні заявленої митної вартості та безпідставності й неправомірності коригування відповідачем заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТзОВ «Тропік».

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Тропік» підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст. 139 КАС України, підлягає стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення з позивача на користь позивача витрат на переклад документів, то суд дійшов висновку про відмову у задоволені такої заяви, оскільки з доданих до позовної заяви документів не видно, що ТзОВ «Тропік», відповідно до рахунку від 13.08.2021 №173, акта виконаних робіт №174 та платіжного доручення від 30.08.2021, оплатив переклад саме тих документів, що були долучені до справи.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (79008 м. Львів вул. Пекарська 5/4, код ЄДРПОУ) до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (65078 м. Одеса вул. Лип Івана та Юрія 21А; код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправною відмови та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Одеської митниці Держмитслужби від 11.06.2021 №7.10-5/28.4/8.19/7614 у визнанні заявленої митної вартості.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби від 11.05.2021 №UA500150/2021/000002/1 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (65078 м. Одеса вул. Лип Івана та Юрія 21А; код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тропік» (79008 м. Львів вул. Пекарська 5/4, код ЄДРПОУ) судовий збір у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.02.2022.

Суддя Лунь З.І.