Справа № 580/4905/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4905/20
УХВАЛА

21 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 580/4905/20 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та стягнення індексації грошового забезпечення, в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 25.03.2019 року включно;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.03.2019 року включно в сумі 134 600,50 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та викласти його в новій редакції, а саме:

«визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення мені, ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 25.03.2019 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 25.03.2019 року з урахуванням абзацу 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р., з урахуванням виплачених сум».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

« визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року не в повному обсязі;

зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням проведених виплат;

у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити». 17 січня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 2390, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративний справі (в порядку ст. 382 КАС України), яка мотивована тим, що позивачем вчинялись усі можливі дії з метою виконання рішення суду у даній справі (в тому числі в рамках виконавчого провадження), проте станом на лютий 2022 року, рішення суду в частині залишається невиконаним.

Колегія суддів, перевіривши доводи заяви про встановлення судового контролю, вважає за необхідним її задовольнити, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.
Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України).

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України, зокрема, зазначених вище.

Механізм ефективного судового захисту обумовлює, у необхідних випадках, застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30 червня 2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Як було зазначено вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року було визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року не в повному обсязі та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) з урахуванням проведених виплат. Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2021 року № 350/205/128/597, ОСОБА_1 було повідомлено, що після виплати позивачу індексації у червні 2021 року у сумі 31 405,65 грн., залишок складає 53 764,32 грн., фінансовою службою ВЧ НОМЕР_1 неодноразово були надані до забезпечуючого органу заявки на отримання коштів для виплати ОСОБА_2 індексації у сумі 53 764,32 грн., проте станом на грудень 2021 року кошти не надходили, отже остаточний розрахунок по індексації буде здійснено після надходження коштів на рахунки ВЧ.

Відповідно до заданої позивачем заяви, 31 травня 2021 року, останній також звернувся із виконавчим листом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, яким 10.06.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №65754722.

Тобто, станом на 21 лютого 2022 року, не дивлячись на позасудовий спосіб виконання рішення суду (шляхом звернення безпосередньо до ВЧ) та в порядку примусового виконання (відповідно до Закону України «Про виконавче провадження») рішення суду апеляційної інстанції від 23 березня 2021 року виконано лише частково, нарахована сума індексації у розмірі 53 764,32 грн. залишається невиплаченою впродовж практично року з дня набрання законної сили рішенням суду.

Колегія суддів наголошує, що Європейським Судом з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції захист прав і основоположних свобод, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів наголошує, що відсутність державного асигнування не є поважною причиною для невиконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідна правова позиція викладена також Верховним Судом України у постанові від 22 березня 2017 року у справі за №905/2358/16.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю у даній справі, як це передбачено нормами ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. ст. 249, 311, 322, 324, 325, 328, 370, 382 КАС України колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 580/4905/20 задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 580/4905/20 шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) подати до Черкаського окружного адміністративного суду у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.Є. Пилипенко

Судді: Я.Б.Глущенко

Я.М.Собків