Справа № 420/3843/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3843/22
УХВАЛА

22 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільського відділу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Державної міграції служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільського відділу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Державної міграції служби України, в якому позивачі просить:

визнати протиправною відмову Подільського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №111-16/6/5136- 21/5136/1132-21 від 07.12.2021) в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також відмови у внесенні особливої відмітки в паспорті громадянина України для виїзд) за кордон - відомостей про неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки паспорта) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007. яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзд) для кордон;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, а також внести особливу відмітку у паспорті громадянина України для виїзду за кордон - відомості про неповнолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і внесенням (сьома, восьма і дев`ята сторінки паспорта) на підставі відповідних документів даних про дітей, групу крові і резус-фактор відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007. яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

визнати протиправною відмову Подільського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №111-16/6 5136- 21 5136/1132-21 від 07.12.2021) в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних га біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, яким затверджено Положення про поспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру щодо невжиття заходів із вилучення (знищення, видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповіді надано ГУ ДМС України в Одеській області за №111-8900-21/5100.4.7/1684-21 від 19.11.2021, III- 1414/6 5101-21/5100.4.7/1721-21 від 29.11.2021), яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, статі, місця народження, місця проживання. відцифрованого обличчя, відцифрованого підпису батька - ОСОБА_1 , у тому числі вилучення (знищення, видалення, анулювання) унікального номеру запису у реєстрі №30;

зобов`язати Державну міграційну службу України як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру вилучити (знищити, видалити, анулювати) інформацію (файл) персональних даних па ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові. дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис батька ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 2481,00 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на заявлені позивачами вимоги, та сплату судового збору в розмірі 992,40 грн, позивачам за подання даного адміністративного позову належить сплатити 1984,80 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн або докази на підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, представники позивача посилаються на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Суд звертає увагу на те, що частина 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір", містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього ж Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Частиною 7 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу суд зазначає, що зазначені норми слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Нормами статті 53 КАС України встановлюються правила участі у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , її та батько ОСОБА_1 , - діє як законний представник неповнолітньої особи в розумінні частини 1 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, а не як фізична особа, якій законом надане право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказана правова позиція узгоджується із висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 у справі N 640/109/19.

Водночас, відповідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

Як слідує з наявних матеріалів, ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просять суд визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів, а також:

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, без застосування безконтактного електронного носія персональних даних, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та передачі персональних та біометричних даних до нього, відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України, постанови Верховної Ради України №719-V від 23.02.2007, яким затверджено Положення про паспорт громадянина України для виїзду для кордон;

зобов`язати Державну міграційну службу України як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру вилучити (знищити, видалити, анулювати) інформацію (файл) персональних даних па ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові. дата народження, стать, місце народження, місце проживання, відцифроване обличчя, відцифрований підпис батька ОСОБА_1 .

Представництво інтересів іншої особи у суді відповідно до статті 56 КАС України не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах неповнолітньої / малолітньої дитини від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, пільги для яких встановлені пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що Закон не відносить неповнолітніх / малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах щодо дозволів на розробку проектів землеустроїв для відведення земельних ділянок, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору, а тому позивач не вважається особою, яка звільняється від сплати судового збору, - і на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верхового Суду від 15.01.2018 у справі N 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі N 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 у справі 754/16008/17.

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивачів від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах їх дитини.

Інших правових підстав для звільнення від сплати судового збору суду позивачем не наведено, рівно як і не заявлено клопотання про звільнення / відстрочення / розстрочення сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленого адміністративного позову, доказів сплати судового збору в розмірі 1984,80 грн, або доказів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Подільського відділу Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграції служби України в Одеській області, Державної міграції служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин