Справа № 308/2633/22
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2022 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача Департаменту патрульної поліції України до другого відповідача в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції України, до третього відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта Готри Едуарда Михайловича про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до першого відповідача Департаменту патрульної поліції України до другого відповідача в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції України, до третього відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта Готри Едуарда Михайловича про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, прийшов до висновку про необхідність залишення без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього..

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною 5 статті 94 КАС України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Так, до позовної заяви оригінали документів не долучені разом з тим, долучені копії документів не завірені належним чином відповідно вимог КАС України та ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід подати суду оригінали долучених документів або завірити всі додані до позовної заяви копії документів належним чином у тому числі і для всіх сторін по справі.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи дане питання суддя бере до уваги мотиви, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду виходячи із системного, цільового та граматичного тлумачення наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права дійшла висновку про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України у постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), про те, що за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем і відповідачем судового рішення.

Документи, які б слугували підставою для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суддя дійшов до висновку, що позивач на підставі ст. 288 КУпАП не звільняється від спати судового збору, та сума судового збору у даній справі повинна становити 496,20 гривень, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач ставить відповідачами Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції України та інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта Готри Едуарда Михайловича.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст. 222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

З огляду на викладене, оскільки третій відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Закарпатській області старший лейтенант Готра Едуард Михайлович є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, а другий відповідач в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції України є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, суд зазначає, що належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою.

Відтак позивачу слід визначитися із належним суб`єктним складом учасників справи.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, згідно до чинного законодавства України адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача Департаменту патрульної поліції України до другого відповідача в особі структурного підрозділу Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції України, до третього відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта Готри Едуарда Михайловича, про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова