Справа № 420/19713/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 21 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року позов було залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

03 грудня 2021 року ухвалою продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, роз`яснено, що виявлені недоліки, зазначені в ухвалі від 26 жовтня 2021 року (щодо позовних вимог), повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненими позовними вимогами (з копією учасникам справи).

До суду від позивача 16.12.2021 за вх. № 71511/21 надійшла заява з позовною заявою (у 2-х примірниках), в якій позивач викладає позовні вимоги в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 року № 477 в частині накладення на старшого сержанта ОСОБА_1 - командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення організації та несення служби у добовому наряді;

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020р. №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні-місяці 2020 року;

3. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Ухвалою від 22 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №71511/21), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії: наказів військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477 та від 02.09.2020 №437 (з додатками) та докази на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з ними; службової картки ОСОБА_1 ; матеріалів службового розслідування, на підставі якого прийнято наказ військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2020 №418; рапорту підполковника ОСОБА_2 (вх. №8003 від 01.09.2020); розрахунок грошового забезпечення на старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі рапорту підполковника ОСОБА_2 та згідно з пунктом 7 наказу № 477 від 26.08.2020р. командира військової частини НОМЕР_1 за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення організації та несення служби у добовому наряді оголосити догану військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи старшому сержанту ОСОБА_1 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2020р. №437 (з адміністративно-господарської діяльності) згідно з п.3,4 зменшений розмір місячної премії старшому сержанту ОСОБА_1 . Вказує, що в серпні-місяці 2020 р. позивач обіймав посаду старшини зведеної роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , а дисциплінарне стягнення догана від 26.08.2020 р. було позивачу винесене як командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що позивач не вчиняв дисциплінарного проступку, а притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним та таким, що накладено безпідставно та у спосіб, не передбачений Конституцією та законами України. Акт службового розслідування за дисциплінарним стягненням від 26.08.2020 р. № 477 відповідачем не складався і до позивача не доводився. Ані командир В/Ч НОМЕР_1 , ані інші офіцери військової частини з позивачем бесіду не проводили. Аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування, не оформлювався. Також позивач вказує на завдання йому моральної шкоди.

20 січня 2022 року до суду від відповідача за вх. №4547/22 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині» №140 від 25.06.2020 позивача призначено на посаду командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 та в подальшому 28.07.2020 наказом №418 позивача призначено старшиною зведеної роти морської піхоти. Крім виконання службових обов`язків, доручених ОСОБА_1 за займаною посадою на нього було покладено виконання спеціальних обов`язків старшини зведеної роти морської піхоти. Посилаючись на п.112-1, 112-2 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України вказано, що відповідно до аналізу стану служби позивачем 26.08.2020 не здійснено контроль за особовим складом зведених підрозділів військової частини НОМЕР_1 , що призвело до порушення розпорядку дня після команди «Відбій» та залишення казарми декількома військовослужбовцями строкової служби зведеної роти військової частини НОМЕР_1 , що призвело до порушення позивачем наказу №418 від 28.07.2020, яким покладено на нього виконання спеціальних обов`язків старшини зведеної роти морської піхоти. Зазначено, що діями командування військової частини не порушено звичний режим, честь, гідність та ділову репутацію позивача.

21 січня 2022 року ухвалою суду витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії: наказу військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2020 №437 або витягу з нього в частині, що стосується ОСОБА_1 (зокрема аркушів 1-4); доказів на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з наказами військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477 та від 02.09.2020 №437; службової картки ОСОБА_1 ; рапорту підполковника ОСОБА_2 (вх. №8003 від 01.09.2020); розрахунку грошового забезпечення на старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року; звернення ОСОБА_1 від 17.09.2020 та доказів направлення та вручення йому листа від 19.10.2020 №145/2148.

21 лютого 2022 року у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують вимоги та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №94-РС від 25.06.2020 ОСОБА_1 призначено на посаду командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині» №140 від 25.06.2020 ОСОБА_1 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.160).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №416 від 28.07.2020 внесено зміни в адміністрацію зведеної роти морської піхоти військовослужбовців строкової служби та призначено у складі старшиною зведеної роти морської піхоти - командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.159).

Пунктом 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 №477 за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення в організації та несення служби у добовому наряді оголошено догану зокрема командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи старшому сержанту ОСОБА_1 (а.с.152-155).

При цьому, відповідно до додатку до наказу №477 від 26.08.2020 «Аналіз стану служби військ в військовій частині НОМЕР_1 » (а.с.148-151): «…Організація внутрішньої служби на протязі серпня 2020 року в усіх підрозділах оцінюється, як задовільно.

Елементи розпорядку дня проводяться на задовільному рівні. Особовий склад на прийоми їжі приходить з порушенням форми одягу: без головних уборів, в формі не встановленого зразку.

Визначені заходи розпорядку дня, контроль за підготовкою та організацією несення служби добовим нарядом, підтримання статутного порядку та військової дисципліни в підрозділах потребують додаткового контролю.

Випадків порушення правил статутних взаємовідносин не виявлено. Форма одягу особового складу знаходиться в задовільному стані. Прибирання території, черговими прибиральниками, проводиться на задовільному рівні.

ЗОКРЕМА:

Порушення вимог методичного посібника з основних питань організації служби військ у добового наряду знаходяться мобільні телефони.

31.07.2020 о 12.00 відпочивав в наряді у невстановлений часи розпорядком дня матрос БУРЯКІВСЬКИЙ

19.08.2020 о 16.00 не прибув на розвід добового наряду матрос ОСОБА_3 , який заступав начальником патруля по військовому містечку Дачне-2;

порв порушення розпорядку дня запізнення на службу без поважних причин:

30.07.2020 командира відділений ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти молодшого сержанта ОСОБА_4 ;

17.08.2020 командир відділений управління штабу дивізіону взводу управління реактивною артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи молодший сержант АРДЕЛЯН А, головний сержант-командир відділення інженерних конструкцій інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти трупи інженерного забезпечення сержант ФОМЮК Р;

19, 26.08.2020 командир відділення ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти сержант КРАПЛИН В;

21.08.2020 старшина КОНОВАЛЕНКО, матроси ВАЖИНЬКИЙ, механіку-водію танкового взводу танкової роти танкового батальйону старшому матрос ОСОБА_5 , МЕЛЬНИК;

21, 26.08.2020 матрос ФРОЛОВ;

26.08.2020 матроси ОСОБА_3 , ЖИТНІЙ, ОСОБА_6 та ТАКАРЕНКО;

26.08.2020 в порушення розпорядку дня після команди відбій залишили казарму військовослужбовці строкової служби зведеної роти військової частини НОМЕР_1 матроси НЕЛІПА, ОСОБА_7 , КУЧЕР та військовослужбовці строкової служби зведеної роти військової частини НОМЕР_2 старші матроси ПОЛИВКА та ТКАЧЕНКО і матроси МАРКІТАН та ПІНЧУК. Не виконували свої обов`язки добового наряду зведеної роти військової частини НОМЕР_1 матрос МАРТИНОВ та МОРОЗ і зведеної роти військової частини НОМЕР_2 матрос ЖУРАВЕЛЬ, МОРОЗ, КУВІЛА. Не здійснювали контроль за особовим складом зведених підрозділів військової частини НОМЕР_1 старший сержант КУБРАК та військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 лейтенант МІШАНЧУК (провести аркуш бесіди)».

Також наказом командира військової частини НОМЕР_1 (із адміністративно-господарської діяльності) №437 від 02.09.2020 (а.с.156-158, 212-223) у підпункті 3.1 пункту 3 відповідно до п.16.4 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, нижчепойменованим військовослужбовцям виплатити щомісячну премію в таких розмірах: « 90» відсотків встановленого розміру щомісячної премії: старший сержант ОСОБА_1 , командир господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи

Підстава: Догана, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №477 від 26.08.2020. Рапорт підполковника Олега Забари (вх. № 8003 від 01.09.2020).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 9 Статуту внутрішньої служби збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 26 Статуту внутрішньої служби збройних сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Порядок накладення та реалізації стягнень визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року N 551-XIV (далі також Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Дисциплінарний статут військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих;

підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку;

своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення;

чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

За правилами ст. 4. Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно із ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Статтею 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до положень ст.ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст. 84 Дисциплінарний статут прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена Наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 року за №385/8984 (далі - Інструкція №82).

Пунктом 1.2. Інструкції №82 визначено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково проводиться не щодо усіх дисциплінарних порушень, допущених військовослужбовцями, а лише щодо наступних порушень:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Водночас з матеріалів справи, а саме додатку до наказу №477 від 26.08.2020 вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з тим, що 26.08.2020 військовослужбовці строкової служби зведеної роти військової частини НОМЕР_1 в порушення розпорядку дня після команди відбій залишили казарму, не виконували свої обов`язки добового наряду зведеної роти військової частини НОМЕР_1 , та встановлено, що позивач не здійснював контроль за особовим складом зведених підрозділів військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з п.4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління),- 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Так, як стверджує відповідач та не заперечується позивачем, ОСОБА_1 як старшина зведеної роти морської піхоти виконував обов`язки, передбачені п.112-1 та 112-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до п.112-1 Статуту внутрішньої служби, головний сержант роти (батареї) (далі - головний сержант роти) в мирний і воєнний час відповідає за надання командирові роти інформації та пропозицій з питань професійного розвитку, просування по службі та з інших питань проходження військової служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу роти, їх навчання і виховання, військову дисципліну, організацію правильного зберігання і експлуатації озброєння, техніки та іншого майна роти, підтримання внутрішнього порядку в підрозділі, правильне несення служби добовим нарядом роти. Головний сержант роти підпорядковується командирові роти та є прямим начальником військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу роти.

Згідно з п.112-2 Статуту внутрішньої служби, головний сержант роти зокрема зобов`язаний: здійснювати контроль за додержанням військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу військової дисципліни, виконанням ними правил носіння військової форми одягу, доповідати командирові роти про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу стягнення; стежити за виконанням розпорядку дня в підрозділі, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу роти; негайно доповідати командирові роти та головному сержанту батальйону про надзвичайні події в роті, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; організовувати і контролювати підготовку військовослужбовців роти до несення служби в добовому наряді, інструктувати їх та своєчасно направляти на розвід, перевіряти хід несення служби особами добового наряду роти.

При цьому, щодо доводів позивача про те, що станом на дату прийняття оскаржуваних наказів він обіймав посаду старшини зведеної роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , а дисциплінарне стягнення застосовано до нього як до командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 суд зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.07.2020 №418 (а.с.159) ОСОБА_1 не переведено з посади командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 на посаду старшини зведеної роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , а на позивача як на командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи покладено також обов`язки старшини зведеної роти морської піхоти.

Доказів на підтвердження переведення ОСОБА_1 з посади командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи на іншу посаду або доказів припинення виконання позивачем обов`язків за такою посадою на час прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_1 до суду не надано.

Суд зазначає, що відсутність відмітки у оскаржуваному наказі від 26.08.2020 року № 477 про іншу посаду, яку позивач обіймав одночасно з посадою командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, а саме на посаду старшини зведеної роти морської піхоти, не є підставою для визнання такого наказу протиправним.

При цьому, щодо доводів позивача щодо рапорту підполковника ОСОБА_2 від 01.09.2020 (а.с.233-235), що ОСОБА_8 не перебував у цей час у військовій частині НОМЕР_1 , а знаходився у зоні бойових дій в Донецькій області, суд ставиться до них критично, оскільки доказів на підтвердження вказаного позивачем до суду не надано.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 № 477 в оскаржуваній частині пункту 7, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними та скасування пунктів 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020р. №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні місяці 2020 року, суд зазначає.

Так, відповідно до засвідченої копії розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року (а.с.236), позивачу у серпні 2020 року було виплачено премію у відсотковому розмірі 140%.

При цьому суд не приймає до уваги надані позивачем до суду копії розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року (а.с.22, 77), оскільки вони

Відтак, враховуючи викладене вище, положення п.4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, приймаючи до уваги те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020 №437 в оскаржуваній частині прийнято з урахуванням застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 № 477, а також що пункт 4 такого наказу не стосується позивача та жодним чином не порушує його права, відтак у задоволенні вимог позивача щодо визнання протиправними та скасування пунктів 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020р. №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні місяці 2020 року слід відмовити.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування спірних пунктів наказів, підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень також відсутні.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 28 липня 2021 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, приймаючи до уваги те, що останній день розгляду справи припав на вихідний день, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 21 лютого 2022 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 року № 477 в частині накладення на старшого сержанта ОСОБА_1 - командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення організації та несення служби у добовому наряді, визнання протиправними та скасування пунктів 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020р. №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні місяці 2020 року та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ).

Відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя О.А. Вовченко