Справа № 420/26158/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, буд. 26-а, с. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350, ) про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 грудня 2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якій позивач просить суд:

1.Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2021 року №2145-VIII «Про відмову у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, 1.6 ОСОБА_1 ;

2.Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області затвердити поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки :01:001:0822 у власність орієнтованою площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення особистого селянського господарства на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона звернулась до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада. Проте, рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2145-VIII від 24.06.2021 року, було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001654 від 26.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, 1.6 ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року суд ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №420/26158/21 за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення.

17 січня 2022 року на адресу суду (вх.№3292/22) від Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначає, що на адресу сільської ради було направлено витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000376 від 13.03.2020 про те, що громадянам ОСОБА_2 та іншим надано дозвіл незаконно, а тому сільська рада не має можливості затвердити оспорюваний проект до закриття кримінального провадження.

21 січня 2022 року на адресу суд (вх.№4682/22) від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначає, що викладені у відзиві аргументи не доводять законність оскаржуваного рішення та не спростовують вимоги позову.

21 лютого 2022 року до суду (вх.№10510/22) від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи у якому позивач вказує, що рішенням Куяльницької сільської ради від 22.12.2021 №3992-VIII затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер :01:001:0822, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (за межами населеного пункту), та передано у власність ОСОБА_3 цю саму земельну ділянку. На підставі зазначеного рішення від 22.12.2021 №3992-VIII Державний реєстратор сектору державної реєстрації Балтської міської ради Одеської області 30.01.2022 зареєстрував права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0822. Позивач зазначає, що 16.02.2022 він подав до Котовського міськрайонного суду Одеської області позов про скасування вказаних рішень. Позов зареєстрований за №505/433/22, отже, вважає, що справу №420/26158/21 неможливо розглянути до вирішення справи №505/433/22 та просить зупинити провадження до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Куяльницького сільського голови із заявою (а.с.6) у якій просила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Одеська область, Подільський район, Куяльницька сільська рада. До вказаної заяви позивач додала: копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.7-12) та копію витягу з державного земельного кадастру (а.с.13).

Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області прийняла рішення від 24.06.2021 року №2145-VIII «Про відмову у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» (а.с.15) п.1.6 якого вирішила відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власності для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у зв`язку з тим, що слідчим відділом Подільського району поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №80001654 від 26.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, наступним громадянам: 1.6. ОСОБА_1 .

Вважаючи зазначене рішення від 24.06.2021 року №2145-VIII в частині, протиправним, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №300397013 від 18.02.2022 за параметрами запиту «кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0822», право приватної власності на вказану земельну ділянку зареєстровано 28.12.2021 за власником ОСОБА_3 .

Крім того, 10.01.2022 зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки за Фермерським господарством «АГРОПІВДЕНЬ ПЛЮС» (код ЄДРПЛУ 43456510) строком на 25 років.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог п.3 ч 1 ст.236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, за своєю правою сутністю зупинення провадження у справі є тимчасовим і повним припиненням всіх процесуальних дій у справі із причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Визначальним фактором є наявність доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та встановлення об`єктивної неможливості розгляду даної адміністративної справи до вирішення іншої справи є визначальними для вирішення заявленого клопотання.

Суд зазначає, що позивачем у клопотанні про зупинення провадження у справі не обґрунтовано пов`язаність предмету позову у даній справі та очікуваних висновків за результатами розгляду.

Крім того, доказів відкриття провадження у справі №505/433/22 позивачем не надано, а судом не здобуто.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для зупинення провадження у справі відсутні, а тому в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункті 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Приписами ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є п.1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.06.2021 року №2145-VІІІ «Про відмову у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0822 у власність ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №300397013 від 18.02.2022, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0822 площею 2 га зареєстровано право власності за ОСОБА_3 , підстава рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №3992-VIII від 22.12.2021.

Таким чином, на момент розгляду даної справи виникає ситуація, коли вирішення питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0822 у власність ОСОБА_1 виходить за рамки адміністративних правовідносин, оскільки земельна ділянка, яку бажає отримати позивач, передана у власність третій особі.

Відтак, належним способом захисту порушених прав позивача, в даному випадку, буде оскарження в судовому порядку рішення відповідача, яким земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0822 передана у власність ОСОБА_3 .

При цьому, перевірка правомірності дій відповідача стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0822 безоплатно у власність має надаватися судом при вирішенні спору стосовно правомірності набуття ОСОБА_3 права власності на вказану земельну ділянку.

Вказані обставини унеможливлюють подальший розгляд справи й ухвалення рішення по суті спору, та є підставами для закриття провадження у справі, оскільки її не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №805/2035/17-а.

Таким чином, Одеський окружний адміністративний суд не є судом, який «встановлений законом» при розгляді даної справи.

Враховуючи суб`єктний склад сторін, суд дійшов висновку, що даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у даній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 241, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження в адміністративній справі - відмовити.

Провадження у справі №420/26158/21 за позовом ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині закрити провадження у справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.