Справа № 439/2048/21
Суддя: Петейчук Б. М.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/2048/21

Провадження № 2-а/439/5/22

04 січня 2022 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодший лейтенант поліції Фещак Марія Ярославівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Фещак Марії Ярославівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, ухвалив таке рішення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області із позовною заявою до інспектора другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Фещак Марії Ярославівни, у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Фещак Марії Ярославівни, серії БАА № 561694 від 15 вересня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 340 гривень 00 копійок. Провадження у справі закрити.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що 19 жовтня 2021 року йому повідомили про те, що у Бродівському відділі державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження. Цього ж дня звернувшись до відділу виконавчої служби, позивачу стало відомо, що існує постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 561694 від 15 вересня 2021 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 . На останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Позивач вказує, що оскаржувана постанова винесена інспектором другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Фещак Марією Ярославівною. А саме про те, що нібито 15 вересня 2021 року о 16 годині 47 хвилин на автодорозі сполученням Київ-Чоп (449 км), ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 100 кілометрів за годину, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач звертає увагу, що працівники органу Національної поліції не повідомляли про відкриття адміністративного провадження, проведення адміністративного розслідування та результати проведення такого. Копія постанови про притягнення до відповідальності позивачу вручена не була.

Позивач мотивує, що 15 вересня 2021 року близько 11 години 00 хвилин він рухався на автомобілі марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі в напрямку міста Київ разом з двома членами сім`ї. На під`їзді до села Новий Милятин до позивача підійшов представник органу Національної поліції, який повідомив про порушення швидкісного режиму. Позивач заперечив та сказав, що рухався з дозволеною швидкістю та знаходиться у стривоженому стані. На підтвердження своїх звинувачень, працівники органу Національної поліції винесли пристрій на якому показали відео, де рухався автомобіль під кутом відносно до ліній зйомки, камера дуже рухається частково автомобіль пропадає з зображення на дисплеї. Також позивач запитав, чи має даний пристрій сертифікат та дійсну повірку, на що йому кинули пару листочків дуже поганої якості ксероксів без печаток. На запитання позивача чи опломбований даний пристрій, працівники органу Національної поліції ствердної відповіді не надали.

Позивач наголошує, що при зйомці спеціальним пристроєм був включений режим «погана погода» у разі роботи якого ціль повинна знаходитись на відстані не більше як шістдесяти метрів. Більше того, знак 5.45 розміщений не за вимогами та встановлений з порушенням. Відеофіксація та вимір швидкості руху автомобілю здійснювався у руках.

На думку позивача вищевказані обставини справи зумовлюють неправомірність постанови про притягнення до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Позаяк не відповідають дійсним обставинам справи та не містять складу адміністративних правопорушень. Відтак оскаржувана постанова повинна бути скасована, провадження у справі закрите.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якій проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Вважає, що оскаржена постанова відповідає вимогам закону, а інспектор поліції, який за результатами адміністративного розслідування визнав винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, прийняв правомірні рішення. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач під час судового засідання повторно підтримав позовні вимоги повністю. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, яка не відповідає фактичним обставинам справи. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач інспектор другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодший лейтенант поліції Фещак Марія Ярославівнау судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Хоча належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач Управління патрульної поліції у Львівській області участь свого представника у судове засідання не забезпечив. Хоча належним чиному встановленому законом порядку, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАА № 561694 від 15 вересня 2021 року, 15 вересня 2021 року о 16 годині 47 хвилин на автодорозі сполученням Київ-Чоп (449 км), ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 100 кілометрів за годину, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із вищевказаної постанови вбачається, що інспектором другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Фещак Марією Ярославівною, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок (а.с. 8, 9, 10).

Щодо належного відповідача.

За змістом норми статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема за статтею 122, 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.

Отже, належним відповідачем у даній справі буде Управління патрульної поліції у Львівській області.

Стосовно строків позовної давності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини 2 вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За нормативними правилами статті 122 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із доказів по справі, позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Водночас позивачем наголошується, що він не був обізнаний про існування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 561694 від 15 вересня 2021 року. Проте зі змісту позовної заяви та долучених доказів по справі вбачається, що органами Національної поліції повідомлялося ОСОБА_1 по існування вищевказаної постанови.

Більше того, із пояснень позивача вбачається, що на вимоги останнього працівники Національної поліції надали докази вчинення ним адміністративного правопорушення під час проведення адміністративного розслідування. Усупереч обізнаності позивача про наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності останнього, ОСОБА_1 не поставив законну вимогу перед працівниками органу Національної поліції щодо надання йому належним чином завіреної копії вищевказаної постанови.

Суд наголошує на тому, що позивач, маючи процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язаний із розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У свою чергу суд не знаходить поважності причин неможливості ознайомлення позивачем зі змістом оскаржуваної постанови протягом понад двох календарних місяців. При цьому суд зважає на достеменну обізнаність ОСОБА_1 про існування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 пропустив законодавчо встановлений строк на оскарження вказаної постанови, поновити процесуальний строк не просив, суд приходить до переконання щодо неповажності підстав пропуску строку звернення до суду. Позаяк позивачем поважних причин такого пропуску не наведено.

Щодо розгляду скарги по суті.

За імперативними норми частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (частини 1 статті 286 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (стаття 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до законодавчого припису частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачається відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП є бланкетною, тому вимагає обов`язкового наведення конкретного нормативно правового акту, який визначає форму дозволеної або забороненої поведінки суб`єкта, що вчиняє діяння. Як наслідок, недотримання імперативних положень таких нормативно правових актів, становить склад відповідного адміністративного правопорушення, яким у даному випадку виступає частина 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Виходячи зі змісту статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За нормативним змістом пункту 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України визначається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 кілометрів за годину.

Як вбачається із доказів по справі ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, зокрема, що належна допустима швидкість руху транспортних засобів у населеному пункті не повинна перевищувати п`ятдесяти кілометрів за годину. Всупереч цьому ОСОБА_1 , керуючи автомобільним транспортним засобом марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю 100 кілометрів за годину.

Вимірювання швидкості руху автомобільного транспортного засобу Плевачука Юрія Миколайовича зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС008423 та підтверджується наданою суду світлиною з цього пристрою, а також відеозаписом події з нього. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II має сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року № UA.TR.001 22 054-20 із здійсненою повіркою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів. Дане свідоцтво чинне до 20 жовтня 2022 року.

Перед судом відповідачем доведено, що на виконання вимог статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейським вказано у постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а саме LTI 20/20 TruCAM II № ТС008423.

Суд вважає переконливими аргументи відповідача стосовно дотримання процедури вимірювання швидкості транспортних засобів лазерним вимірювачем швидкості транспортних LTI 20/20 TruCAM II № ТС008423, що також доводиться доданою суду копією запису відеофіксації.

Окрім цього, суд вважає дотриманою за вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення процедуру проведення уповноваженими працівниками органу Національної поліції адміністративною розслідування та складення постанови за результатами завершення останнього.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектор другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Фещак Марії Ярославівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 10 січня 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор другого взводу четвертої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Фещак Марії Ярославівни, знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Б.М. Петейчук