Справа № 200/15360/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року Справа№200/15360/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо не зарахування до стажу роботи періоду роботи з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах та не зарахування до заробітної плати при обчисленні пенсії періоду з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року на підставі довідки № 6 від 28.03.2013 року;

- зобов`язання провести перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців та зарахувати до заробітної плати при обчисленні пенсії період роботи з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року на підставі довідки № 6 від 28.03.2013 року, з урахуванням проведених виплат, з дати перерахунку пенсії - 29.01.2021 року;

- визнання протиправними дій щодо не включення до пільгового стажу за списком № 1 періоду роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року;

- зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року та здійснити перерахунок пенсії з дати перерахунку - 29.01.2021 року;

- визнання противоправними дій щодо зменшення коефіцієнта по заробітній платі при перерахунку пенсії - 29.01.2021 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у розмірі 2,17172, починаючи з дати перерахунку - 29.01.2021 року.

Також просить поновити процесуальний строк звернення до суду, оскільки дізнався про неправомірні дії відповідача з листа управління від 08.10.2021 року.

В обґрунтування позову зазначає, що з 30.06.2010 року отримував пенсію по інвалідності, а після досягнення пенсійного віку позивач звернувся з заявою від 29.01.2021 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

03.02.2021 року відповідачем було здійснено перерахунок та у квітні 2021 року проведено додатковий перерахунок, а 19.06.2021 року здійснено остаточний перерахунок пенсії. Однак позивач дізнався про те, що при перерахунку з 29.01.2021 року стаж роботи в умовах Крайньої Півночі з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року не враховано до пільгової роботи, не зважаючи на записи у трудовій книжці, надані трудові договори та надану довідку про заробітну плату.

Однак, ані стаж, ані заробітна платня позивачу не зарахована.

Також відповідачем не враховано до пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року вогнетривником на гарячих ділянках роботи.

Крім того, вважає, що йому зменшено розмір пенсії, оскільки зменшений коефіцієнт заробітної плати, який складав з 30.06.2010 року 2,17172, а при перерахунку зменшився до 2,06670. Зазначає, що застосовуючи коефіцієнт заробітної плати 2,06670 позивачу зменшено саму суму можливої пенсії, тобто допущено звуження прав.

Посилаючись на статтю 40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вважає, що цей показник має бути незмінним, тобто таким як при призначенні пенсії і може бути зменшений лише за бажанням пенсіонера.

З зазначених причин вважає, що відповідачем порушено його право на перерахунок пенсії, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України. Також, ухвалою суду звільнено позивача від сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року прийнято проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Замінено спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи підготовчим засіданням. Продовжено строк підготовчого засідання. Призначено підготовче засідання на 22 лютого 2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву від 07.02.2022 року (а.с. 66-68). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач звернувся з заявою від 29.01.2021 року про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і такий перерахунок йому було проведено, а тому позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду.

Зазначає, що позивач не має права на зарахування стажу за період з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року по 11.12.1989 року, оскільки не уклав строковий трудовій договір. Трудова книжка та довідки підтверджують лише тривалість трудового стажу в умовах Крайньої Півночі.

Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 7). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7 зв.бік).

З 30.06.2010 року позивачеві було призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 20.04.2016 року (а.с. 10).

Досягнувши пенсійного віку позивач 29.01.2021 року звернувся до відповідача з заявою про перехід на пенсію за віком (а.с. 22).

03.02.2021 року відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача, а у квітні 2021 року проведено додатковий перерахунок та 19.06.2021 року здійснено остаточний перерахунок пенсії (а.с. 25-32).

При цьому, при перерахунку з 29.01.2021 року стаж роботи позивача в умовах Крайньої Півночі з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року по 11.12.1989 року не враховано до пільгової роботи, не зважаючи на записи у трудовій книжці, надані трудові договори та надану довідку про заробітну плату.

Тобто, ані стаж, ані заробітна платня позивачу пенсійним органом не зарахована.

Крім того, відповідачем не враховано до пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року вогнетривником на гарячих ділянках роботи. У відзиві відповідач нічого не зазначає про пільгову роботу позивача за списком № 1.

Також позивачу зменшено розмір пенсії, оскільки зменшений коефіцієнт заробітної плати, який складав з 30.06.2010 року - 2,17172, а при перерахунку зменшився до - 2,06670 (а.с. 32).

Спору між сторонами з приводу наявності у позивача стажу роботи в умовах Крайньої Півночі з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року по 11.12.1989 року немає. Спірним питанням є не врахування відповідачем цього стажу та заробітної плати при перерахунку пенсії та неврахування відповідачем пільгового стажу за списком № 1.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо не врахування відповідачем стажу роботи позивача в умовах Крайньої Півночі в полуторному розмірі, суд виходить з наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 10.10.2018 року належним чином вчинені записи про роботу позивача з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року вогнетривником на гарячих ділянках роботи в ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» (а.с. 13) та в трудовій книжці НОМЕР_4 від 19.07.1978 року з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року машиністом екскаватора на ТОВ «Амур-Золото» Хабаровського краю РФ в районі Крайньої Півночі.

В матеріалах справи також наявна довідка ТОВ «Амур-Золото» № 6 від 28.03.2013 року про заробіток позивача (а.с. 42) та строкові трудові договори від 28.10.2011 року та від 12.09.2012 року (а.с. 40-41).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених пунктом 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п`яти до трьох років.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, визначений Постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Вказаним Переліком, Хабаровський край віднесено до складу районів Крайньої Півночі.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637. За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вказані документи згідно з пунктом 2.7 коментованого Порядку додаються також до заяви про перерахунок пенсії, у випадках, які спричиняють, зокрема, збільшення розміру пенсії.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як зазначено вище, позивачем надано довідку № 6 від 28.03.2013 року та строкові трудові договори.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, до 01 січня 1991 року повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17 та від 07 лютого 2018 року у справі №590/871/17.

В трудовій книжці позивача належно відображено спірний період роботи в умовах Крайньої Півночі та довідкою № 6 від 28.03.2013 року підтверджено пільгову роботу позивача з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі, а також пільговий стаж за списком № 1 у період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у розмірі 2,17172, починаючи з дати перерахунку - 29.01.2021 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менше як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Як зазначено вище, 29.01.2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 22). При цьому, при перерахунку пенсії позивач не просив включити чи виключити якісь певні періоди його роботи.

Відповідно до листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.12.2020 року страховий стаж, який було враховано при перерахунку з 10.10.2018 року за період з 06.12.1977 року по 30.11.2011 року, складає 32 роки 0 місяців 17 днів, та додаткові 9 років 09 місяців 19 днів (а.с. 20-21). Коефіцієнт стажу складав 0,41833.

Заробіток для обчислення пенсії враховано за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та за період з 01.07.2000 року по 30.06.2011 року. Середній заробіток для обчислення пенсії складає 8175,22 грн., де 2,17172 - індивідуальний коефіцієнт заробітку (після оптимізації). Розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 10.10.2018 року складає 1753,53 грн.

З 01.05.2020 року проведено масовий перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії шляхом збільшення зазначеного на 11% станом на 01.03.2019 року. Розмір пенсії позивача по інвалідності з 01.05.2020 року складає 2264,30 грн.

Таким чином, пенсія призначена і виплачується вірно, відповідно до вимог діючого законодавства.

Спірним є дії відповідача зі зменшення позивачу коефіцієнта по заробітній платі при призначенні пенсії за віком з 29.01.2021 року.

Приписами ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Однак, відповідно з заявою позивача від 29.01.2021 року мало місце призначення іншої пенсії за цим же законом, оскільки позивачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону № 1058-IV, який передбачає такі ж самі підстави та порядок призначення пенсії, про що також зазначено в листі від 29.12.2020 року (а.с. 20-21).

Крім того, позивач в заяві від 29.01.2021 року не послався на жодну статтю Закону № 1058-IV, відповідно до якої слід вчинити перерахунок та не вказав, який період роботи слід включити до перерахунку.

Таким чином, суд зазначає, що при зниженні індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітку з 2,17172 до 2,06670 відбулося не зменшення, а збільшення розміру пенсії до 6423,23 грн. (а.с. 26), тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З зазначеного, суд не бере до уваги постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/4584/20-а, оскільки пенсія по інвалідності позивачу у цій справі була призначена за іншим законодавством, а саме - Законом № 1788-XII.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Стосовно клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду, суд зазначає, що позивач дізнався про своє порушене право щодо неврахування відповідачем його стажу роботи з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі, а також пільгового стажу за списком № 1 у період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року з листа відповідача від 08.10.2021 року (а.с. 39), тому процесуальні строки звернення до суду позивачем не порушені. Відповідачем не надано інших доказів порушення позивачем строків звернення до суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах та не зарахування заробітної плати при обчисленні пенсії за період з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року на підставі довідки № 6 від 28.03.2013 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зарахувати до стажу роботи період з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи у вказаний період часу в районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців та зарахувати до заробітної плати при обчисленні пенсії період роботи з 28.10.2011 року по 10.05.2012 року, з 12.09.2012 року по 17.03.2013 року на підставі довідки № 6 від 28.03.2013 року, з дати перерахунку пенсії - 29.01.2021 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не включення до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 періоду роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 період роботи з 10.10.2018 року по 05.01.2021 року в ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» та здійснити перерахунок пенсії з дати перерахунку - 29.01.2021 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова