Справа № 580/3255/21
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 580/3255/21

адміністративне провадження № К/990/94/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача: Бевзенка В.М.,

суддів: Чиркіна С.М., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі № 580/3255/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 24.02.2021, виходячи із 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою про суддівську винагороду від 20.02.2020 № 04-24/53/2020, виданою Черкаським апеляційним судом, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, виходячи із 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, внаслідок чого:

- рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково;

- визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 , з 82 % до 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні його перерахунку з 19.02.2020;

- зобов`язано відповідача здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи з 52 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 908 гривень;

- у решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021, позивач оскаржив її у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2022 касаційну скаргу залишено без руху.

Вищезазначену ухвалу скаржником отримано 28.01.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ідентифікатор внутрішнього поштового відправлення № 710).

04.02.2022, скаржник засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків указаних в ухвалі Верховного Суду від 20.01.2022 до якої додав квитанцію про сплату судового збору.

Таким чином, скаржником усунуті недоліки у строк визначений ухвалою Верховного Суду від 24.01.2022.

Дослідивши зміст касаційної скарги разом із заявою про усунення недоліків, Суд дійшов такого висновку.

Щодо клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Суд наголошує, що відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Водночас згідно з частиною 2 статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд установив, що передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження не пропущений, оскільки скаржником копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано 30.11.2021, а касаційну скаргу надіслано на адресу Верховного Суду 30.12.2021, тобто у строк визначений статтею 329 КАС України.

Указане підтверджується заявою про видачу копією конверта Шостого апеляційного адміністративного суду з ідентифікатором поштового відправлення № 589.

Аналізуючи вищенаведені обставини та надані скаржником докази у сукупності з нормами КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Щодо підстав касаційного оскарження.

Підставами для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судових рішень, які визначено частиною першою статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої, підпункти «а», «б», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зокрема вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи та справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Зазначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання визначення відсоткового значення при проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання суддів у відставці відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку із ухваленням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд, зазначає таке.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою для відкриття касаційного провадження позивач зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та вказує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Твердження скаржника про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника якимись особливими ознаками, завдяки чому їх можна було б виокремити в окрему групу, та не свідчать про наявність заінтересованості суспільства в результатах розгляду саме цієї справи, а має суб`єктивний характер.

Посилаючись на підпункт «б» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, скаржник не зазначив обставин, встановлених Шостим апеляційним адміністративним судом в оскаржуваній постанові від 09.11.2021, які він буде позбавлений можливості спростувати при розглядів іншої(их) справи.

Також, наведені посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України мають загальний характер та не можуть вважатись винятковими.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Також, позивач посилається на наявність у цій справі підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України і зазначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання визначення відсоткового значення при проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання суддів у відставці відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку із ухваленням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Верховний Суд за результатами перегляду аналогічної справи № 620/5437/20 у постанові від 24.09.2021 виклав висновок щодо застосування норм права у питанні визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, призначеного згідно із Законом № 2453-VI, при проведенні перерахунку такого утримання відповідно до частини четвертої статті 142 Закону № 1402-VIII, які зводяться до того, що: «чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону № 1402- VIII.

Перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом № 2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.».

Також суд критично оцінює посилання позивача на відкриття касаційного провадження Верховним Судом з аналогічних підстав, оскільки у справі № 620/5437/20 Верховним Судом сформований висновок після відкриття касаційного провадження у справах на які посилається скаржник і тому такі доводи до уваги не приймаються.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі № 580/3255/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі № 580/3255/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа