Справа № 520/24055/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

21 лютого 2022 р. справа № 520/24055/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування пункту 37 припису Державної екологічної інспекції в Харківській області від 10.09.2021 року №70/08-10, -

встановив:

Позивач, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі Філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (далі за текстом заявник, позивач, ФГУ «Шебелинкагазвидобування»), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування п.37 припису Державної екологічної інспекції в Харківській області від 10.09.2021 року №70/08-10.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що адміністративний орган при проведенні перевірки порушив норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не вручив уповноваженій особі суб`єкта господарювання в останній день заходу державного нагляду примірник акта перевірки, позбавив ФГУ права на подання заперечень до акту перевірки, виклав в акті помилкові судження, які суперечать положенням Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідач, Державна екологічна інспекція у Харківській області (далі за текстом адміністративний орган, владний суб`єкт, Інспекція) з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що перевірка була проведена з дотриманням норм чинного законодавства України, акт перевірки був направлений засобами поштового зв`язку, висновки акту є вірними та правильними.

У відповіді на відзив заявник підтримав доводи позову, наполягав на незаконності оскаржуваного пункту припису, відсутності належних, достатніх та допустимих доказів порушення позивачем природоохоронного законодавства під час здійснення господарської діяльності.

Період відпустки з 28.12.2021р. по 31.12.2021р., з 01.01.2022р. по 06.01.2022р., з 25.01.2022р. по 26.01.2022р., вихідні та святкові дні з 25.12.2021р. по 27.12.2021р., з 07.01.2022р. по 09.01.2022р., знаходження на лікарняному з 10.01.2022р. по 14.01.2022р., з 01.02.2022р. по 11.02.2022р. зумовили розгляд справи по суті 21.02.2022р.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник - Акціонерне товариство «Укргазвидобування», 28.08.1998р. пройшов визначену законодавством процедуру державної реєстрації, унаслідок чого набув правового статусу юридичної особи, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань під кодом 30019775.

У складі заявника функціонує відокремлений підрозділ - Філія газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» з кодом ЄДРПОУ ВП: 00153146.

Від Державної служби геології та надр України 01.03.2002р. за №2653 заявником було отримано Спеціальний дозвіл на видобування вуглеводнів зі Скворцівського родовища Богодухівського і Валківського районів Харківської області.

Спір склався з приводу спорудження та подальшої промислової експлуатації розвідувальної свердловини №75 Скворцівського НГКР в Богодухівському районі Харківської області (далі за текстом - Свердловина), тобто об`єкта, який охоплюється Спеціальним дозволом Державної служби геології та надр України 01.03.2002р. за №2653.

Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації було проведено державну екологічну експертизу оцінки впливу на навколишнє середовище «Спорудження розвідувальної свердловини №75 Скворцівського НГКР в Богодухівському районі Харківської області».

Результати проведеної державної екологічної експертизи оформлені Висновком від 19.12.2016 №141, відповідно до якого призначення Свердловини розвідка покладів в продуктивних горизонтах В-25, В-20-21, В-16, В-15, В014 візейського ярусу та С-3 серпухівського ярусу нижнього карбонату.

Цим Висновком передбачена можливість після отримання промислового припливу газу передача Свердловини в експлуатацію та указано, що експлуатація запроектованого об"єкту не призведе до погіршення екологічного стану району при умові дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства.

06.11.2019 р. Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації на підставі Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 06.11.2019 №4.2-057/2/13176-19, заявникові було видано дозвіл №-5314 із необмеженим строком дії на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на Свердловину №75 Скворцівського нафтогазоконденсатного родовища (НГКР), Харківська область, Богодухівський район, на землях Сухининської сільської ради, на відстані 780 м на північний захід від с.Гавриші.

Зі змісту додатка до дозволу вбачається, що дозволений обсяг викидів забруднюючих речовин джерела №39 -факельний амбар свердловини №75 встановлені наступні величини масової витрати (г/сек): -оксид азоту (оксид та діаксид азоту) у пекрерахунку на діоксид азоту - 1,5; -оксид вуглецю - 10; -речовини у вигляді суспензованих твердих часток недифиренційованих за складом. Неорганізовані джерела викидів на об`єкті відсутні.

Наказом директора ГПУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» від 20.05.2020 №501 Свердловину №75 Скворцівського НГКР було введено в експлуатацію.

23.11.2020р. Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) було опубліковано Висновок з оцінки впливу довкілля планової діяльності АТ «Укргазвидобування» з продовження видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ. Розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища від 18.11.2020р. №21/01-2/2.

Отже, слід вважати, що згаданий висновок охоплював і питання функціонування Свердловини №75.

20.08.2021р. Інспекцією було видано наказ №810/12-02 про призначення планового заходу (перевірки) державного нагляду (контролю) у формі планової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства природоохоронного законодавства.

З 25.08.2021р. по 06.09.2021р. владним суб`єктом, Інспекцією відносно заявника було проведено плановий захід державного нагляду (контролю) у формі планової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Предметом цієї перевірки були охоплені питання: про оцінку впливу на довкілля, про охорону атмосферного повітря, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про використання та охорону земель, про поводження з відходами, пестицидами та агрохімікатами, про природно-заповідний фонд, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, про охорону, використання в відтворення риби та інших водних живих ресурсів, про охорону, утримання зоологічних колекцій, у тому числі диких тварин у неволі, під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання, про використання та охорону надр.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 06.09.2021р. №810/12-02/08-04 (далі за текстом - Акт), у тексті якого (у контексті обставин та предмету даного спору) викладені власні судження органу публічної адміністрації про те, що АТ «Укргазвидобування» здійснюється провадження планової діяльності з видобування вуглеводнів зі Свердловини №75 Скворцівського НГКР (нафтова, діюча) без проведення оцінки впливу на довкілля та без відповідного висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням екологічних умов провадження планової діяльності, встановлених у Висновку з оцінки впливу на довкілля від 18.11.2020 №21/01-2/1 та п.5.3 Угоди від 14.07.2016 №2653 про користування надрами з метою видобування вуглеводнів до спеціального дозволу на користування надрами від 01.03.2002 №2553.

10.09.2021р. з посиланням на Акт - Інспекцією було видано припис №70/08-10 (далі за текстом Припис), яким на Товариство покладено низку обов`язків, зокрема в частині, яка є предметом даного спору та оскаржується: пунктом 37 зобов`язано провести оцінку впливу на довкілля діяльності з видобування вуглеводнів при експлуатації Свердловини №75 (нафтова, діюча) Скворцівського НКГР Філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» та отримати відповідний висновок з оцінки впливу на довкілля.

Не погодившись із відповідністю закону управлінських волевиявлень органу публічної адміністрації у процедурі проведення перевірки, а також із відповідністю закону положень правового акту індивідуальної дії у формі пункту 37 Припису, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Суд відзначає, що суспільні відносини з приводу змісту та обсягу повноважень органів Державної екологічної інспекції України по контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства, а також приводів, способів та порядку реалізації таких повноважень унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, в тому числі: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Частиною 5 ст.5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів.

Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Сумарна тривалість усіх планових заходів, що здійснюються органами державного нагляду (контролю) протягом календарного року щодо суб`єкта господарювання (комплексного планового заходу), не може перевищувати тридцяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`ятнадцяти робочих днів.

Згідно з ч.6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Частиною 7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Судом встановлено, що 06.09.2021р., який зазначено як останній день перевірки, Акт перевірки з додатками на ознайомлення та підписання Товариству не надавався, а був відправлений заявнику рекомендованим листом від 06.09.2021 (кв. №443).

В письмовому відзиві на позов відповідач вказав, що в останній день перевірки до Інспекції для ознайомлення та підписання акту перевірки прибув представник Філії начальник відділу екологічної та радіаційної безпеки Філії Костенко Оксана Михайлівна, яка не надала посадовим особам Інспекції документів на підтвердження повноважень на представництво заявника.

Тому Інспекція рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 10.09.2021р. направила заявнику Припис.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження заявником у передбаченому законом порядку рішення Інспекції про призначення планового заходу державного нагляду (контролю) у формі планової перевірки та дії працівників Інспекції під час проведення перевірки.

Враховуючи, що працівники Інспекції були допущені Товариством до проведення перевірки, то Інспекція вважає дії з проведення планової перевірки та з оформлення результатів проведеного заходу державного нагляду (контролю) у спосіб складання акту перевірки та направлення його в останній день перевірки на адресу заявника узгоджуються із положеннями ч.6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", що виключає неправомірність цих управлінських дій адміністративного органу.

Продовжуючи вирішення спору, суд зауважує, що у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 08.07.2021р. у справі №160/674/19: 1) коли йдеться про вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України); 2) Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.; 3) Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.; 4) Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.; 5) Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.; 6) Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.07.2019р. у справі №826/13000/18.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Так, ч.2 ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

У силу ч.1 ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

За визначенням ст.50 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

За правилами ст.51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Зокрема, у процесі експлуатації підприємств, споруд, інших об`єктів, використанні технологічних процесів і устаткування забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей. Підприємства, установи й організації, діяльність яких пов`язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів. Проекти господарської та іншої діяльності повинні мати матеріали оцінки її впливу на навколишнє природне середовище і здоров`я людей. Оцінка здійснюється з урахуванням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної ємкості даної території, стану навколишнього природного середовища в місці, де планується розміщення об`єктів, екологічних прогнозів, перспектив соціально-економічного розвитку регіону, потужності та видів сукупного впливу шкідливих факторів та об`єктів на навколишнє природне середовище.

Відтак, Закон України "Про оцінку впливу на довкілля" є невід`ємною частиною національного законодавства України про охорону навколишнього природного середовища, спрямований на захист екологічних прав громадян України шляхом досягнення рівня екологічної безпеки, а тому компетенція Інспекції поширюється на перевірку дотримання суб`єктами права вимог Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" після події набуття чинності цим актом законодавства.

При цьому, згідно з ст.1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною, а відповідно до ст.2 закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Предметом регламентування Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" є правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

При цьому, за визначенням п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" під впливом на довкілля (далі - вплив) слід розуміти будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів.

Як передбачено абзацом 1 ч. 1 та абзацом 2 пункту 8 ч. 2 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.

Пунктом 3 статті 1 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" визначено, що планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.4 ст.3 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: видобування нафти та природного газу на континентальному шельфі, розширення та зміни, включаючи перегляд або оновлення умов провадження планованої діяльності, встановлених (затверджених) рішенням про провадження планованої діяльності або подовження строків її провадження, реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, перепрофілювання діяльності та об`єктів, зазначених у пунктах 1 - 13 цієї частини, крім тих, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України. Забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Критерії визначення розширень і змін діяльності та об`єктів, які не підлягають оцінці впливу на довкілля визначені в Додатку №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2017 №1010.

Відповідно до підпункту 5 і 6 пункту 2 Додатку №2 Оцінці впливу на довкілля не підлягають розширення і зміни діяльності та об`єктів, визначених пунктами 1-21 частини другої та пунктами 1-13 частини третьої статті 3 Закону України Про оцінку впливу на довкілля, а саме: розширення господарської діяльності або об`єктів, які підлягали оцінці впливу на довкілля та щодо яких було отримано висновок з оцінки впливу на довкілля, якщо зазначене розширення не перевищуватиме порогових значень для видів діяльності або об`єктів, визначених у частинах другій і третій статті 3 Закону України Про оцінку впливу на довкілля (у разі встановлення таких порогових значень); розширення господарської діяльності або об`єктів, які підлягали оцінці впливу на довкілля та щодо яких було отримано висновок з оцінки впливу на довкілля, порогові значення для яких у частинах другій і третій статті 3 Закону України Про оцінку впливу на довкілля не встановлені, за умови, що в результаті такого розширення господарська діяльність не призведе до збільшення утворюваних та утворення нових видів небезпечних відходів, збільшення та/або появи нових джерел викидів в атмосферне повітря та скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.9 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", уповноважений територіальний орган, а у випадках, визначених частинами третьою і четвертою статті 5 цього Закону, - уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження.

Висновок з оцінки впливу на довкілля є обов`язковим для виконання. Екологічні умови провадження планованої діяльності, зазначені у частині п`ятій цієї статті, є обов`язковими. Висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при прийнятті рішення про провадження планованої діяльності та може бути підставою для відмови у видачі рішення про провадження планованої діяльності.

У ході розгляду справи заявник надав до суду докази отримання від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України Висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності з продовження видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ. Розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища №21/01-2/2 від 18.11.2020.

У вищевказаному Висновку зазначено, що процедура оцінки впливу на довкілля планової діяльності з «Продовження видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ, розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища» розпочата 01.04.2020 шляхом оприлюднення повідомлення про планову діяльність (реєстраційний номер справи в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля - 2).

Метою плановою діяльності є продовження видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ, розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища з метою пошуку, оцінки, розробки та експлуатації газових покладів та забезпечення держави енергетичними ресурсами власного видобутку для виконання програми енергетичної незалежності України.

Скворцівське родовище діючий об`єкт, знаходиться в промисловій розробці. АТ «Укргазвидобування» планує продовжити видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ. Розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища згідно спеціального дозволу від 01.03.2020 №2653.

Експлуатаційний фонд свердловин Скворцівського родовища станом на 01.01.2020 року складає 20 газових та 8 нафтових одиниць. У відповідності до перспективної оцінки покладів протягом дії спецдозволу можливе будівництво 3 свердловин кожен рік (проектна глибина до 5000 м), підключення свердловин (довжина шлейфу до 10000 м), експлуатацію наявного технічного обладнання в сталому режимі у відповідності до Технологічного регламенту, правил розробки та експлуатації родовищ, у відповідності до галузевих стандартів і норм, природоохоронного законодавства України, мінімізації впливу на навколишнє середовище.

Також у розділі основні характеристики та місце провадження планової діяльності висновку зазначено, що розвідувальні свердловини після проведення комплексу геофізичних досліджень і виклику припливу пластового флюїду, у випадку одержання промислового припливу також підключаються з допомогою газороводів (шлефів) до УКПГ і передаються в експлуатацію. При відсутності промислового припливу пластового флюїду свердловини ліквідуються. Відповідно до даних звітів з ОВД очікувані об`єми видобутку природного газу становлять до 100 тис.м.куб/добу. Загальна кількість забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря від усіх джерел викиду розташованих на буровому майданчику однієї свердловини приведена у таблиці 5.19 у Звіті з ОВД. Викиди мають тимчасовий характер.

Згідно п.7 Висновку здійснення додаткової оцінки впливу на довкілля для планової діяльності не передбачається в разі виконання екологічних умов.

Таким чином, наявні у справі копії документів підтверджують, що Свердловина № 75 Скворцівського НГКР в Богодухівському районі Харківської області споруджувалася як розвідувальна (висновок державної екологічної експертизи від 19.12.2016р. № 141) із можливістю після отримання промислового припливу газу передачі в експлуатацію без погіршення екологічного стану району при умові дотримання вимог чинного природоохоронного законодавства; функціонування Свердловини №75 охоплюється дією Дозволу Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації №-5314 від 06.11.2019р.; функціонування Свердловини №75 не призводить до перевищення параметрів виданого Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України Висновку з оцінки впливу на довкілля планової діяльності з продовження видобування вуглеводнів (газ, природний, нафта, газ. Розчинений у нафті, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани, гелій корисні копалини загальнодержавного значення) Скворцівського родовища №21/01-2/2 від 18.11.2020р., де указано, що у відповідності до перспективної оцінки покладів протягом дії спецдозволу можливе будівництво 3 свердловин кожен рік (проектна глибина до 5000 м), підключення свердловин (довжина шлейфу до 10000 м), експлуатацію наявного технічного обладнання в сталому режимі у відповідності до Технологічного регламенту, правил розробки та експлуатації родовищ, у відповідності до галузевих стандартів і норм, природоохоронного законодавства України, мінімізації впливу на навколишнє середовище.

При цьому за даними підприємства відображеними в акті перевірки станом на 30.08.2021р. загальна кількість свердловин на Скворцівському НГКР складає 18 газових та 9 нафтових.

Додатково суд зазначає, що в акті перевірки відповідач дійшов висновку про здійснення позивачем діяльності без відповідного висновку з оцінки впливу на довкілля по Свердловині №75 на підставі аналізу наданих заявником документів.

При цьому, у тексті Акту щодо вказаного порушення (п.33 Акту) взагалі не відображено замірів або розрахунків з приводу збільшення утворюваних або утворення нових видів небезпечних відходів після введення в експлуатацію Свердловини № 75.

Відповідно до вимог чинного законодавства оцінці впливу на довкілля не підлягають розширення господарської діяльності або об`єктів, які підлягали оцінці впливу на довкілля та щодо яких було отримано висновок з оцінки впливу на довкілля, якщо зазначене розширення не перевищуватиме порогових значень для видів діяльності або об`єктів, визначених у частинах другій і третій статті 3 Закону України Про оцінку впливу на довкілля (у разі встановлення таких порогових значень) або порогові значення для яких не встановлені, за умови, що в результаті такого розширення господарська діяльність не призведе до збільшення утворюваних та утворення нових видів небезпечних відходів, збільшення та/або появи нових джерел викидів в атмосферне повітря та скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення.

На підставі вищенаведеного суд доходить до переконання про те, що за даним епізодом Інспекцією не доведено події скоєння заявником протиправного діяння.

Продовжуючи вирішення спору, суд відзначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів і наведення у процесуальних документах адекватних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення і безпідставності доводів іншого учасника справи.

У розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах не забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк під час реалізації управлінської функції контролю взагалі не з`ясував реальних обставин фактичної дійсності, припустився помилки у тлумаченні змісту належної норми права, надав неправильну кваліфікацію діянню приватної особи, унаслідок чого вчинене управлінське волевиявлення не узгоджується ані з дійсним змістом нормативного регламентування, ані з характером, предметом та наслідками вчинків приватної особи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність факту порушення власних прав та охоронюваних законом інтересів приватної особи.

Судовим розглядом підтверджено, що покладені в основу власних суджень про вчинення Товариством протиправного діяння відомості та об`єктивні дані були отримані органом публічної адміністрації із суттєвим/істотним порушенням трактування норм чинного законодавства та відсутності об`єктивних доказів вчинення заявником порушення норм у сфері екологічної безпеки і охорони навколишнього природного середовища, а тому позов належить до задоволення.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії)» і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 37 припису Державної екологічної інспекції в Харківській області від 10.09.2021 року №70/08-10.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (, адреса: вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (, адреса: вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева