Справа № 420/24983/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2021р. №6.

Ухвалою суду від 24.12.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що не погоджується із прийняттям податкового повідомлення - рішення від 18.11.2021р. №6 та просить суд скасувати його. Позивач вказала, що 17.06.2021р. від відповідача вона отримала лист про те, що заява від 01.06.2021 р. № 30818/АП на отримання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) розглянута. При розгляді встановлено, що при внесенні даних в базу ліцензійного реестру її заяви відповідно до пункту 12 інформація про сплату за ліцензію була відсутня та на підставі вказаного відповідачем було відмовлено у видачі ліцензій на право здійснення, роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом). При цьому, як вказала позивач, при з`ясуванні питання відсутності оплати, було встановлено, що кошти за видачу ліцензії були перераховані на рахунок НОМЕР_1 (плата за ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними та тютюновими виробами), замість вірного рахунку (плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами). Позивач також зазначила, що номер рахунку для сплати коштів за ліцензію було надано в Окнянській ДПІ спеціалістом Дмитрук Наталією та одразу ж після отримання відмови у видачі ліцензії позивач здійснила повторну оплату коштів на вірний рахунок, що підтверджується відповідною квитанцією. Крім того, позивач зазначила, що у зв`язку з віддаленістю її місця проживання склалася наступна практика в питанні отримання ліцензії: по прибутті до ГУ ДФС в Одеській області та подачі заявником відповідних документів та заяви про отримання ліцензії, відповідним спеціалістом вказувалася дата, з якої ОСОБА_1 отримує ліцензію та має право здійснювати відповідну діяльність (продаж пива). Але у встановлений законом строк, як вказала позивач, їй не було повідомлено про неможливість видачі ліцензії у зв`язку з відсутності оплати, що, в свою чергу, і стало причиною здійснення торгівлі пивом у період з 09.06.2021 року по 17.06.2021 року, а не як зазначено у акті по 26.06.2021 р, без ліцензії. Також, позивач зазначала, що жодних умисних дій щодо продажу пива без ліцензії вона не мала, так як сума штрафів в десятки разів більша від отриманих прибутку від реалізації пива.

19.01.2022р. до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач вказав, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки від 04.03.2021р. № 3266/15-32-09-01-25 та встановлено наступні порушення: п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Відповідач вказав, що факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії у період з 05.06.2021р. по 25.06.2021р. позивачем не заперечується та навіть прямо зазначається на другій сторінці позову, а посилання позивача на невдалу спробу отримання ліцензії ніяким чином не спростовує факт продажу алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії та не може слугувати підставою для звільнення платника від відповідальності.

09.02.2022р. до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій позивач, посилаючись на обґрунтування викладені у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Поряд з цим, позивач наголосила, що згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом та, що складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що становить суть господарської діяльності. Але, як зазначає позивач, систематичності порушення жодним актом контролюючого органу не встановлено.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 19.10.2021р. №7515-п , на підставі ст.20, п.п.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80, п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 , адреса господарського об`єкту: АДРЕСА_2 з 19.10.2021 р. тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 20.10.2018 р. по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами- лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту', алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку.

У період з 20.10.2021р. по 28.10.2021р., на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.10.2021р №7515-п, направлень на перевірку від 19.10.2021р. №№14253, 14255, перевіряючими ГУ ДПС в Одеській області, проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , господарської одиниці Магазин-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 28.10.2021р. (зареєстрований 29.10.2021р. за №23456/15/20/РРО/ НОМЕР_2 ).

У ході проведеної перевірки встановлено наступні порушення ФОП ОСОБА_1 :

- проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

- реалізація алкогольних напоїв (пиво) без відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме в період з 05.06.2021 р. по 25.06.2021 р.

На підставі висновків акту перевірки від 28.10.2021р., Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення рішення від 18.11.2021р. №6, яким застосовано штрафні санкції за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», у розмірі 17 000,00грн. (а.с.8).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п.80.1, п.п.80.2.5, п.80.2, ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно із п.80.7 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

Відповідно до положень абз.7 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як вбачається з акту перевірки від 28.10.2021р. (зареєстрований 29.10.2021р. за №23456/15/20/РРО/ НОМЕР_2 ), у ході фактичної перевірки було встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_2 алкогольних напоїв (пиво) без відповідної ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме в період з 05.06.2021 р. по 25.06.2021 р.

Здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 без відповідної ліценції не спростовані позивачем та підтверджені наявною у матеріалах справи ліцензією фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 23.06.2021р. №2100444, яка видана з терміном дії 26.06.2021р. по 26.06.2022р.

Щодо посилання позивача на відсутність умисних дій під час продажу пива без ліцензії, оскільки нею було сплачено кошти на невірний рахунок, що зазначений працівником контролюючого органу, суд зазначає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб`єктами господарювання лише за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Поряд з цим, відповідно до приписів статті 109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Враховуючи наведені законодавчі приписи щодо правил здійснення суб`єктами господарювання роздрібного продажу алкоголю виробів, а саме наявності відповідних ліцензій і заборони на їх продаж без РРО до відповідальності може бути притягнутий суб`єкт господарювання, який вчинив порушення таких правил, тобто допустив протиправні винні діяння.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.11.2021р. №6 прийнято у межах повноважень та у спосіб, що визначені діючим законодавством України та відсутні підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.