Справа № 160/24318/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (далі позивач, ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ») до Дніпровської митниці (далі відповідач, митниця), в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000056/1 від 11.06.2021р.
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000058/1 від 14.06.2021р.
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000068/1 від 27.07.2021р.
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» судові витрати по даній справі, в т.ч. витрати у вигляді оплати професійної правничої допомоги.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» до митного контролю та оформлення заявлено три партії товару, імпортовані на підставі контракту з компанією - виробником. За результатами перевірки поданих ТОВ «ПК «ДТЗ» під час здійснення митного оформлення документів та відомостей виявлені розбіжності, які стали підставами для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товару, якими скориговано митну вартість, визначену ТОВ «ПК «ДТЗ» за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами. На думку позивача, зазначені митницею у означених рішеннях про коригування митної вартості товару зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та їх прийняття, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості. Надані документи мають числові значення, які дозволяють здійснити перевірку розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом за основним методом визначення митної вартості, не мають розбіжностей, явних ознак підробки та містять усі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Позивач вважає, що відповідач протиправно, безпідставно, в порушення діючих правових норм та висновків Верховного Суду, витребовує у нього додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість та не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів. Надані ТОВ ПК ДТЗ документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростована контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необґрунтованими і протирічать наданим до позову доказам.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 року відкрито провадження у справі за позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
30.12.2021 року відповідачем надано до суду відзив, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що а результатами перевірки поданих ТОВ «ПК «ДТЗ» під час здійснення митного оформлення документів та відомостей виявлені розбіжності, зокрема: вимога у разі здійснення оплати за товар надати банківські платіжні документи; надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару; не надана копія митної декларації країни відправлення; наявність перевантаження судна на судно свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався; вимога про надання банківського платіжного документу щодо оплати послуг з перевезення товарної партії. Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, невідповідність заявленого рівня митної вартості поняттю «дійсної вартості» згідно ГАТТ, про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронних повідомлень митниці декларанту, відсутність у додатково наданих в рамках процедури консультації документах відомостей, що спростовують зазначені розбіжності, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), на думку митниці неможливо застосувати, відповідно до п. 6 ст. 54, п.2. ст. 58 МКУ, внаслідок чого прийняті рішення про коригування митної вартості товару, якими скориговано митну вартість, визначену ТОВ «ПК «ДТЗ» за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на вартості товару, митна вартість яких вже визнана митними органами.
05.01.2022 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2020 року ТОВ «ПК «ДТЗ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD. (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № WSM/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому, компанією WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD, відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій: № WSM2021-1 від 23.10.2020р., № WSM2021-2 від 14.12.2020р., № WSM2021-7 від 15.04.2021р.; рахунків-фактур: № WSM2021-1B від 23.03.2021р., № WSM2021-2B від 23.03.2021р., № WSM2021-7A від 17.05.2021р. було здійснено поставку ТОВ «ПК «ДТЗ» партій товарів (трактори, грунтофрези та сівалки).
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, ТОВ "ПК "ДТЗ", було задекларовано до митного поста Дніпровської митниці партії отриманого товару за електронними митними деклараціями (ЕМД), а саме:
1. За ЕМД № UA 110050/2021/005558 від 08.06.2021р.:
- номери шасі/заводські номери: 202100201; 202100202; 202100203;202100204; 202100205; 202100206; 202100207; 202100208; 202100209; 202100210; 202100211; 202100212; 202100213; 202100214; 202100215; 202100216; 202100217; 202100218; 202100219; 202100220; 202100221; 202100222; 202100223; 202100224; 202100225; 202100226; 202100227; 202100228; 202100229; 202100230; 202100231; 202100232; 202100233; 202100234; 202100235; 202100236; 202100237; 202100238; 202100239; 202100240;202100241; 202100242; 202100243; 202100244; 202100245; 202100246; 202100247; 202100248; 202100249; 202100250; 202100251; 202100252; 202100253; 202100254; 202100255; 202100256; 202100257; 202100258; 202100259; 202100260; 202100261; 202100262; 202100263; 202100264; 202100265; 202100266; 202100267; 202100268; 202100269; 202100270; 202100271; 202100272; 202100273; 202100274; 202100275; 202100276; 202100277; 202100278; 202100279; 202100280; 202100281; 202100282; 202100283; 202100284; 202100285; 202100286; 202100287; 202100288; 202100289; 202100290; 202100291; 202100292; 202100293; 202100294; 202100295; 202100296; 202100297; 202100298; 202100299; 202100300. Календарний рік виготовлення - 2021.
У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO.,LTD. (Товар № 1 в гр. 31 ЕМД).
- Машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту (в розібраному стані для зручності транспортування). Грунтофрези, застосовуються для інтенсивної обробки ґрунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів ґрунту, закладення добрив і вирівнювання, поверхні поля: Грунтофреза 120 DW 160SXL - 100шт. Виробник: WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD. (Товар № 2 в гр. 31 ЕМД).
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № WSM/1 від 01.03.2020 р.; додаток (специфікація) до нього № WSM2021-1 від 23.10.2020р; рахунок - фактура № WSM2021-1B від 23.03.2021р.; пакувальний лист; заява про купівлю іноземної валюти №234 від 15.12.2020р.; платіжні доручення №216 від 15.12.2020р. та №244 від 11.01.2021р.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ", наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом №552 від 10.06.2021р. ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці: комерційну пропозицію та прайс-лист, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
11.06.2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000056/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару № 2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуск чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA 110050/2021/005717 від 11.06.2021р.
2. За ЕМД № UA 110050/2021/005563 від 08.06.2021р.:
- Машини сільськогосподарські, для висіву насіння. Сівалки причіпні для тракторів, не точного висівання для посіву насіння зернових та бобових культур (пшениця, ячмінь, рож, овес, горох, гречіха, просо, середні і дрібнонасінні зернобобові культури) в розібраному стані для зручності транспортування: Сівалка зернова СЗ-5 30 шт. Сівалка зернова СЗ-6 35 шт. Сівалка зернова СЗ-6 (Д) 25 шт. Сівалка зернова СЗ-7 35 шт. Сівалка зернова СЗ-7 (Д) 30 шт. Сівалка зернова СЗ-8 30 шт. Сівалка зернова СЗ-8 (Д) 20 шт. Сівалка зернова СЗ-10 60 шт. Сівалка зернова СЗ-10 (Д) 40 шт. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO.,LTD. (Товар № 1 в гр. 31 ЕМД).
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № WSM/1 від 01.03.2020 р; додатки (специфікації) до нього №WSM2021-2 від 14.12.2020р. та № WSM2021-4 від 15.12.2020р; рахунок - фактура № WSM2021-2B від 23.03.2021р.; пакувальний лист; платіжне доручення №317 від 16.02.2021р.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ", наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено/- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом № 553 від 11.06.2021р. ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці комерційну пропозицію, прайс-лист, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
14.06.2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000058/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначену партію товаруЈ а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA 110050/2021/005770 від 14.06.2021р.
3. За ЕМД № UA110050/2021/007249 від 26.07.2021р.:
- Машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту (в розібраному стані для зручності транспортування). Грунтофрези, застосовуються для інтенсивної обробки ґрунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів грунту, закладення добрив і вирівнювання поверхні поля: Грунтофреза ФН-1,4 112 шт. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: WEIFANG SHENGFENGYI MACHINERY MANUFACTURING CO., LTD.. (Товар № 1 в гр. 31 ЕМД).
- Вироби з чорних металів з різьбою, з шестигранними головками. Міцність на розтягування менше 500МПа. Призначені для фіксації вузлів та механізмів тракторів сільськогосподарських: Болт штуцерний M8xl L30mm 2отв. - 56шт. (Товар № 2 в гр. ЗІ ЕМД).
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.57 Митного кодексу України - заі основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємством було надано митному органу документи, передбачені частинами' 2 та 3 ст. 53 МКУ, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме; декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № WSM/1 від 01.03.2020р.; додаток (специфікація) до нього № WSM2021-7 від 15.04.2021р,- рахунок- фактура № WSM2021-7A від 17.05.2021р.; пакувальний лист.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи начебто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від ТОВ "ПК "ДТЗ", наступні документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) транспортні (перевізні) документи, з урахуванням відомостей про перевантаження оцінюваної партії товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) прайс-листи виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом № 683 від 27.07.2021р., ТОВ «ПК «ДТЗ» додатково надало митниці комерційну пропозицію, прайс-лист, а також повідомило митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повного мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
27.07.2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000068/1, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару
№1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA 110050/2О21/ОО7348 від 28.07.2021р.
Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів № UA110050/2021/000056/1 від 11.06.2021р., № UA110050/2021/000058/1 від 14.06.2021р., № UA110050/2021/000068/1 від 27.07.2021р., підставами для їх прийняття стало встановлення відповідачем розбіжностей у поданих декларантом документах, а також відсутності у них усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та усіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: в усіх трьох вказаних рішеннях митниця зазначає, що загальна фактурна вартість оцінюваних товарів відповідно до гр.22 електронних митних декларацій та інвойсів, на підставі яких товар було задекларовано не підтверджується відомостями щодо їх фактурної вартості у Специфікації.
З наведеними підставами для витребування у позивача додаткових документів та прийняття рішень про коригування митної вартості товару, суд не погоджується з огляду на нижчевикладене.
Так, з матеріалів справи, судом встановлено, що поставки в Україну відповідно до умов Контракту (п. 2.1) здійснювалися декількома партіями на підставі однієї загальної Специфікації, яка, відповідно до п. 5.1. Контракту, є єдиною підставою для здійснення оплати за товар.
Як вбачається з пункту 2.1 зовнішньоекономічного контракту, поставка Товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного Контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.
Пунктом 2.2. Контракту обумовлено, що Товар, який поставляється, повинен відповідати кількості зазначеній у Специфікації (Додатку) до цього Контракту або у Інвойсі, у разі поставки товару декількома партіями за однією Специфікацією.
У той же час, відповідно до умов Специфікації від 23.03.2020 № WSM2021-1 Передбачена 100% попередня оплата за товар. Загальна вартість товару по даній Специфікації становить 290 960,00 дол. США.
Відповідно до наданого митниці платіжного доручення в іноземній валюті № 244 від 11.01.2021р., у гр. 70 «Призначення платежу» зазначено, що оплата проведена на підставі Специфікації від 23.03.2020 № WSM2021-1 в сумі 283 734,00 дол. США.
У той же час, відповідно до умов Специфікації від 23.03.2020 № WSM2021- 1 Передбачена 100% попередня оплата за товар. Загальна вартість товару по даній Специфікації становить 290 960,00 дол. США.
Відповідно до наданого митниці платіжного доручення в іноземній валюті № 244 від 11.01.2021р., у гр. 70 «Призначення платежу» зазначено, що оплата проведена на підставі Специфікації від 23.03.2020 № WSM2021-1 в сумі 283 734,00 дол. США.
Виходячи з викладеного, надані до митниці платіжні доручення підтверджували факт 100-відсоткової попередньої оплати товариством за товарну партію у повному обсязі, відомості у них чітко кореспондувалися з зовнішньоекономічним Контрактом, Специфікацією № WSM2021-1 від 23.03.2020 та піддавалися математичному обчисленню, не містили будь-яких розбіжностей.
У той же час, відповідно до умов Специфікації від 14.12.2020 № WSM2021- 2 здійснюється 100% попередня оплата за товар. Загальна вартість товару по даній Специфікації становить 47 915,00 дол. США.
Відповідно до платіжного доручення № 317 від 16.02.2021р., у гр. 70 «Призначення платежу» зазначено, що оплата проведена на підставі Контракт WSM/1, Специфікацій: №WSM2021-2 від 14.12.20ц., №WSM2021-4 від 15.12.20р. на загальну суму 180 490,00 дол. США.
За третьою ЕМД оплата відповідно до Специфікації від 15.04.2021р. № WSM2021-7 повинна бути здійснена протягом 90днів з моменту поставки товару. Враховуючи умови поставки FOB, Продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до відомостей коносаменту від 22.05.2021 №UTRUST21050301 товар було завантажено на судно 22.05.2021р., тобто термін оплати за товар спливав в серпні 2021р.
Таким чином, термін оплати за товар на момент декларуванні товарної партії в третьому випадку не сплинув, оплата не була здійснена, тому банківський платіжний документ у товариства був відсутній.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 20.03.2018 по справі № 815/4132/17, від 19.11.2019 року справа №804/911/14, від 11.04.18р. по справі № 804/4680/16.
Відповідач в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару зазначає, що надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містять інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Надаючи оцінку доводам Митниці щодо не підтвердження позивачем витрат на навантаження товару та на митне очищення товару для експорту як підтвердження обґрунтованих сумнів у правильності визначення митної вартості за першим методом, суд виходить із наступного.
Згідно з міжнародними торговельними правилами «Інкотермс-2010», термін FOB "вільно на борту" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.
Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.
Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Продавець поставляє товар на борт судна, номінованого покупцем в пойменованому порту відвантаження, або забезпечує надання поставленого таким чином товару.
Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна, і з цього моменту покупець несе всі витрати. Продавець зобов`язаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару для відвантаження. FOB вимагає від продавця виконання митних формальностей для вивозу, якщо такі застосовуються. Однак, продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення, сплачувати імпортні мита або виконувати інші митні формальності при ввезенні.
Вищезазначене кореспондується з умовами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 контракту, відповідно до якого у разі використання сторонами правил Інкотермс FOB (вільно на борту) контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Таким чином, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту N WL/1, враховуючи факт перевезення оцінюваного товару на умовах FOB морським транспортом, ціна витрат на навантаження товару до названого порту відвантаження, а також витрати, пов`язані з митним очищенням товару для цілей експорту, були понесені продавцем та включені до контрактної вартості, відтак не підлягають доказуванню позивачем для цілей визначення митної вартості товару.
Верховний Суд, в постановах від 02.03.18р. по справі № 804/2997/17, від 12.03.19р. по справі №817/604/17 висловив наступний правовий висновок: «Суд апеляційної інстанції вказав, що термін FOB Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».
«У розумінні "Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.
Суди попередніх інстанцій вірно встановили, що витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.
Таким чином, зазначені митницею витрати на навантаження товару на борт судна не потребують додаткового підтвердження в даних випадках».
Щодо тверджень митниці про неподання декларантом копії декларації країни відправлення, висловлених в означених рішеннях про коригування митної вартості, суд зазначає, що вони є необґрунтованим з огляду на те, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається за його наявності на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч. 2 ст. 53МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як вбачається з умов зовнішньоекономічного контракту у пунктах. 3.5, 3.6, його сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження здійснення поставки товару, серед яких копія митної декларації країни відправлення відсутня. Таким чином, підприємство у рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені його умовами.
Здійснення митного оформлення у країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Чинним митним законодавством України та КНР не передбачено зобов`язання українського підприємства надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення.
Судом встановлено, що для перевірки числових показників визначеної декларантом митної вартості товарів в обох випадках, позивачем, серед іншого, митниці надані документи (контракт, специфікація, інвойс, пакувальний лист), які не мають розбіжностей у числових значеннях і у своїй сукупності підтверджують ціну товару, що підлягала сплаті компанії-продавцю.
Верховний Суд в постанові від 19.03.19 по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».
Таким чином, вимогам митниці про надання копії декларації країни відправлення протирічить положенням ст. 53 Митного Кодексу України.
Суд вважає, що твердження відповідача стосовно того, що наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару, висловлені в обох оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару є необґрунтованими.
Судом встановлено, що компанія «Global Container Lines LatvijaSIA» за договором перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) №1510/912/2019, виступає ПЕРЕВІЗНИКОМ, яким і видано коносаменти як основний транспортний документ, що підтверджує факт перевезення контейнерів відповідно до узгоджених заявок. Договором № 1510/912/2019 не передбачено надання Перевізником інших перевізних документів.
Коносаменти № UTRUST21030366, № UTRUST21030367 та № UTRUST21050301, копії яких були надані митниці, і за якими здійснювалось морське перевезення, є єдиним та достатнім документом, що підтверджує здійснення такого перевезення.
Таким чином, суд вважає, що будь-яких інших транспортних документів у позивача не існує, а щодо неподання декларантом додаткових документів, суд зазначає, що в означених випадках декларування товару, їх неподання позивачем митному органу не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, на думку суду, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Також, відповідач не довів суду обов`язкову (в силу частини 1 статті 55 Митного кодексу України) наявність передбачених частиною 6 статті 54 Митного кодексу України випадків, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Отже, суд дійшов висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам статті 58 Митного кодексу України. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу.
Окрім того, як вбачається з оскаржуваних рішень митниці, в них містяться посилання лише на раніше оформлені митні декларації і не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами. В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено лише номер митної декларації за якою раніше здійснювалось митне оформлення товарів, дата її складання, порядковий номер задекларованого товару, сума митної вартості. При цьому, відповідачем не зазначені загальна кількість партії товару у штуках, вага одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року по справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірне Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 MК України.
У постанові від 29.01.2019 року по справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Суд вважає, що надані ТОВ «ПК «ДТЗ» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про те, що надані позивачем в ході митного оформлення товару документи містили вказані вище розбіжності, відтак, відповідач безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000056/1 від 11.06.2021р., № UA110050/2021/000058/1 від 14.06.2021р., № UA110050/2021/000068/1 від 27.07.2021р., які за встановлених обставин, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Щодо розподілу судових витрат, суд назначає наступне.
У позовній заяві позивач заявив про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частинами першою і другою статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару у цій справі та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, від 11 червня 2020 року у справі № 821/227/17.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, до позовної заяви надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 26.07.2021 року; довіреності від 11.01.2021 року.
Проте жоден із наданих позивачем документів не містить перелік послуг, які були надані позивачу.
Також до суду не надано: детальний розрахунок понесених витрат, акт виконаних робіт, акт приймання - передачі наданих послуг, звіт (розрахунок) послуг з професійної правничої допомоги, доказів сплати витрат на правничу допомогу, тощо.
Крім того, позивачем не доведено співмірність витрат на правову допомогу зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом витраченим адвокатом.
За наведених обставин, суд вважає, що надані позивачем документи не доводять факт понесення ним витрат на правову допомогу в даній адміністративній справі, витрати на правову допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2610,37 грн. що документально підтверджується платіжним дорученням.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2610,37 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000056/1 від 11.06.2021р.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000058/1 від 14.06.2021р.
Визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару № UA110050/2021/000068/1 від 27.07.2021р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2022 року.

Суддя О.М. Неклеса