Справа № 826/1336/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1336/17 Головуючий у 1 інстанції - Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2021 у справі за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 звернулись до суду першої інстанції з позовом, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо невключення позивачів до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію про наступних осіб:

1) ОСОБА_1 за договором № 3466 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_1 );

2) ОСОБА_2 за договором № 3423 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_2 );

3) ОСОБА_3 за договором № 3483 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_3 );

4) ОСОБА_4 за договором № 452 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_4 );

5) ОСОБА_5 за договором № 3499 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_5 );

6) ОСОБА_6 за договором № 3512 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 188 020,76 грн. (рахунок № НОМЕР_6 );

7) ОСОБА_7 за договором № 3477 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_7 );

8) ОСОБА_8 за договором № 3646 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_8 );

9) ОСОБА_9 за договором № 3475 від 01.04 2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_9 );

10) ОСОБА_10 за договором № 3435 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_10 );

11) ОСОБА_11 за договором № 3507 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_11 );

12) ОСОБА_12 за договором № 3501 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_12 );

13) ОСОБА_13 за договором № 3494 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_13 );

14) ОСОБА_14 за договором № 3502 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_14 );

15) ОСОБА_20 за договором № 3462 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_15 );

16) ОСОБА_16 за договором № 3469 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_16 );

17) ОСОБА_17 за договором № 93440 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_17 );

18) ОСОБА_18 за договором № 3472 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_18 ).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2019 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2018, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив, що приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що в уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» були наявні підстави для застосування наслідків нікчемності до спірних транзакцій за пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. Разом з тим, під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не встановили, які умови договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку. Не було аргументовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивачів, є правочинами між банком та позивачем згідно зі статтею 202 ЦК України. Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку. Аналогічна правова позиція стосовно обставин, які підлягають встановленню судами у зазначеній категорії справ, для доведення правомірності дій відповідача - суб`єкта владних повноважень, викладена у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/20307/14. Крім того, суди не перевірили, чи встановлено договорами банківського рахунку від 01 квітня 2016 року обмеження щодо зарахування коштів на банківський рахунок з рахунку інших осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2021 (з урахуванням ухвал про виправлення описки) позов задоволено частково: визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» щодо формування повного переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» в частині невключення до нього ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Хрещатик» у розмірах коштів, які обліковуються на поточних рахунках в публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, ) виплатити відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб таким вкладникам, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб:

1) ОСОБА_1 за договором №3466 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_1 );

2) ОСОБА_2 за договором №3423 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_2 );

3) ОСОБА_3 за договором №3483 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_3 );

4) ОСОБА_4 за договором №452 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_4 );

5) ОСОБА_5 за договором №3499 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_5 );

6) ОСОБА_6 за договором №3512 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 188 020,76 грн. (рахунок № НОМЕР_6 );

7) ОСОБА_7 за договором №3477 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_7 );

8) ОСОБА_8 за договором №3646 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_8 );

9) ОСОБА_9 за договором №3475 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_9 );

10) ОСОБА_10 за договором №3435 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_10 );

11) ОСОБА_11 за договором №3507 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_11 );

12) ОСОБА_12 за договором №3501 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_12 );

13) ОСОБА_13 за договором №3494 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_13 );

14) ОСОБА_14 за договором №3502 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_14 );

15) ОСОБА_20 за договором №3462 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_15 );

16) ОСОБА_16 за договором №3469 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_16 );

17) ОСОБА_17 за договором №93440 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_17 );

18) ОСОБА_18 за договором №3472 від 01.04.2016 банківського рахунку фізичної особи на суму 195 021,44 грн. (рахунок № НОМЕР_18 ); у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016 між позивачами та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договори банківського рахунку, на підставі яких було відкрито поточні рахунки в українських гривнях: ОСОБА_1 (договір №3466 від 01.04.2016), ОСОБА_2 (договір №3423 від 01.04.2016), ОСОБА_3 (договір №3483 від 01.04.2016), ОСОБА_4 (договір №3452 від 01.04.2016), ОСОБА_5 (договір №3499 01.04.2016), ОСОБА_6 (договір №3512 від 01.04.2016), ОСОБА_7 (договір №3477 від 01.04.2016), ОСОБА_8 (договір №3646 від 01.04.2016), ОСОБА_9 (договір №3475 від 01.04.2016), ОСОБА_10 (договір №3435 від 01.04.2016), ОСОБА_11 (договір №3507 від 01.04.2016), ОСОБА_12 (договір №3501 від 01.04.2016), ОСОБА_13 (договір №394 від 01.04.2016), ОСОБА_14 (договір №3502 від 01.04.2016), ОСОБА_20 (договір №3462 від 01.04.2016), ОСОБА_16 (договір №3469 від 01.04.2016), ОСОБА_17 (договір №3440 від 01.04.2016), ОСОБА_18 (договір №3472 від 01.04.2016).

Умовами вказаних вище договорів банківського рахунку фізичної особи, які за змістом є ідентичними, визначено обов`язок банку приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові кошти (підпункт 2.1.2 пункту 2 договору).

При цьому, слід наголосити, що умови укладених з позивачами договорів банківського рахунку не містять в собі будь-яких обмежень щодо зарахування на банківських рахунках позивачів коштів від третіх осіб.

Натомість, умовами договорів передбачено, що відшкодування коштів за вкладом гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку (пункт 10.1 договорів).

Згідно з пунктом 10.3 договорів клієнт набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банка.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 01.04.2016 ТОВ «ІТТ-Нерухомість» здійснило безготівкові перекази грошових коштів на рахунки позивачів, що підтверджується випискою із особового рахунку ТОВ «ІТТ-Нерухомість», з призначенням надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги без ПДВ:

ОСОБА_1 (згідно договору № 7 від 28.03.2016), ОСОБА_2 (згідно договору № 5 від 28.03.2016), ОСОБА_3 (згідно договору №4 від 28.03.2016), ОСОБА_4 (згідно договору № 9 від 28.03.2016), ОСОБА_5 (згідно договору №15 від 28.03.2016), ОСОБА_6 (згідно договору №18 від 28.03.2016), ОСОБА_7 (згідно договору №14 від 28.03.2016), ОСОБА_8 (згідно договору №12 від 28.03.2016), ОСОБА_9 (згідно договору №13 від 28.03.2016), ОСОБА_10 (згідно договору №6 від 28.03.2016), ОСОБА_11 (згідно договору №17 від 28.03.2016), ОСОБА_12 (згідно договору №16 від 28.03.2016), ОСОБА_13 (згідно договору №11 від 28.03.2016), ОСОБА_14 (згідно договору №10 від 28.03.2016), ОСОБА_20 (згідно договору №7 від 28.03.2016), ОСОБА_16 (згідно договору №2 від 28.03.2016), ОСОБА_17 (згідно договору №19 від 28.03.2016), ОСОБА_18 (згідно договору № 3 від 28.03.2016).

Матеріалами справи також підтверджено факт зарахування коштів на банківські рахунки позивачів від ТОВ «ІТТ-Нерухомість», що підтверджується наявними в справі довідками, виданими банком, а також банківськими виписками за рахунками позивачів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

25.04.2016 на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення про те, що виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.04.2016 № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

Як свідчить копія витягу з протоколу засідання комісії з перевірки документів, пов`язаних з укладанням договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками ПАТ «КБ «Хрещатик», призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» від 11.04.2016 № 41, за результатами проведеної перевірки Комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (операції, транзакції) за вкладними операціями по перерахуванню коштів з поточних/карткових рахунків фізичних осіб на поточні/карткові рахунки інших фізичних осіб, що є нікчемними згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Серед таких правочинів, у тому числі, є і правочини щодо перерахування грошових коштів на рахунки позивачів, що підтверджується наданими суду витягами з додатків до протоколу.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. від 18.05.2016 № 152 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів Банку, що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких також правочини, укладені з позивачами.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій повідомлень про нікчемність правочинів, позивачів повідомлено про нікчемність правочинів, зокрема, операцій безготівкового перерахування грошових коштів 01.04.2016 з рахунку ТОВ «ІТТ «Нерухомість» на рахунки позивачів на підставі пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також роз`яснено положення статті 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06.06.2016 до 05.06.2018 включно.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків нікчемності правочинів, та, як наслідок, не включення даних про позивачів до Переліку та Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивачі звернулись до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачі є вкладниками у розумінні чинного законодавства, а кошти на їх рахунку - вкладом, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах встановленої законом суми гарантованого відшкодування, а тому наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Апелянт у своїй скарзі, зокрема, зазначає, що правочини переказу коштів здійснених ТОВ «ІТТ «Нерухомість» на поточні рахунки є нікчемними, а тому позивачі не мають вкладів в банку і не є його вкладниками, у зв`язку із чим права у позивачів на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб немає.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі- Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 2 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб;

8) встановлює додаткові вимоги до порядку розкриття банками інформації для вкладників про умови надання банківських послуг із залучення вкладів.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452 - VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з нормами статті 27 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 28 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 4-5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 в редакції, станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14), встановлено, що Банк має право надати до Фонду зміни та уточнення до бази даних про вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються:

- тип змін (зміна реквізитів вкладника без зміни гарантованої суми відшкодування, тимчасове обмеження, зняття тимчасового обмеження, зміна сум залишків коштів тощо);

- кількість інформаційних рядків, що змінюються;

- підсумкові значення сум у файлі змін (за записами, що змінюються).

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до типу змін.

Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла «Z» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла «D» (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла «D» з обов`язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі «D» (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі «Z» (ідентифікатора вкладника).

Уповноважена особа Фонду протягом 10 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку надає до Фонду разом із супровідним листом уточнену інформацію за структурою інформаційного рядка файла, визначеною у додатку 1 до цього Положення, про рахунки: за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення; переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

ГСР визначаються за кожним рахунком окремо.

Переліки, зазначені у цьому пункті, надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються назви переліків, кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Переліки на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складаються в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчуються підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), в електронному вигляді - у csv-файлах. Дані на паперових носіях та в електронному вигляді повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Переліки в електронному вигляді можуть бути передані до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, формується на підставі файла «N» та включає інформацію тільки про осіб, які були вкладниками (мали вклади у банку) та поіменовані у файлі «N».

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України (здійснює перерахування гарантованої суми відшкодування та передачу інформації про вкладників, яким здійснюється виплата відшкодування, до банків-агентів відповідно до умов договорів із банками-агентами) не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Наведене в сукупності свідчить про те, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що умови укладених з позивачами договорів банківського рахунку фізичної особи містять в собі будь-яку з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Закон України від 23 лютого 2012 року №4452-VI не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом та не приймає до уваги посилання відповідача на положення постанови Національного банку України від 04 квітня 2016 року №231/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії проблемних», оскільки Фондом не доведено, що укладення договору банківського вкладу суперечить її нормам, як і не доведено, що зі змістом вказаної постанови були ознайомлені позивачі або зміст постанови є загальнодоступним та останні мали можливість ознайомитися з ним самостійно.

Також, не беруться колегією суддів до уваги доводи апелянта щодо нікчемності вказаних вище договорів банківського вкладу у зв`язку із тим, що кошти на рахунки позивачів надійшли внаслідок «дроблення» більш великого вкладу іншого клієнта банку, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладених правочинів, а факт розміщення на рахунках позивачів грошових коштів відповідачем не заперечується.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик», виконуючи операції на переказ коштів на користь позивачів, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик» не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов`язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед позивачами, забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивачів.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, згідно пункту 1.4 глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ «КБ «Хрещатик» при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-III визначає, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Наведене в сукупності свідчить про те, що переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

За таких підстав, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що позивачі не є вкладниками банку у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки вкладом позивачів є саме кошти, що перераховані та перебувають на їх рахунках, відкритих у ПАТ «КБ «Хрещатик», а тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивачі є саме вкладниками ПАТ «КБ «Хрещатик», тобто тими особами, які набули право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Також, частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Тобто, для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Однак, відповідного судового рішення щодо визнання недійсним укладеного між публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та позивачами договорів банківського вкладу Фондом не надано, в той же час, як вже зазначалося вище, переказ коштів не є правочином і не може бути визнаний нікчемним у порядку, визначеному статтею 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що саме прийняття відповідачем рішення від 18 травня 2016 року №152 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на вкладні депозитні/поточні (карткові) рахунки інших фізичних осіб - клієнтів банку, що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зумовило настання юридичного факту для позивача у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В той же час, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то статтю 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Водночас, у згаданій вище постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує його прав.

Колегія суддів звертає увагу, що переказ грошових коштів на рахунки позивачів, відкриті у ПАТ «КБ «Хрещатик», здійснено до запровадження тимчасової адміністрації у банку, тобто до 05 квітня 2016 року.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо визнання нікчемним договорів банківського рахунку, укладених між позивачами та публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та операції з надходження та зарахування коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, не є актами індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не створюють жодних обов`язків для позивачів та безпосередньо не порушує їх прав.

За таких підстав, відповідачем не доведено наявність правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, неподання інформації про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що, відповідно, свідчить про протиправність дій уповноваженої особи Фонду, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому, оскільки встановлено саме вчинення протиправних дій уповноваженої особи Фонду, які полягали у протиправному не включенні позивачів до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та, як наслідок, неподання інформації про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не протиправна бездіяльність, оскільки не вчиненню дій уповноваженою особою Фонду передувало прийняття рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо визнання нікчемним договорів банківського рахунку, укладених між позивачами та публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Хрещатик» та операції з надходження та зарахування коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, то суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії уповноваженої особи Фонду.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме, інформацію про позивачів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни та доповнення до переліків.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) 02 жовтня 2020 року до реєстру внесено запис №128000175 про припинення юридичної особи - публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», підставою зазначено: «рішення щодо припинення».

05 жовтня 2020 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення наступного змісту: «Відповідно до приписів частини 3 статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) 02 жовтня 2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) внесено запис №128000175 про проведення державної реєстрації припинення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» як юридичної особи, а, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Так, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме на Фонд покладено безпосереднє здійснення процедури ліквідації Банку, у тому числі, шляхом делегування своїх повноважень уповноваженій особі Фонду, що, відповідно, свідчить про те, що саме на Фонд покладено обов`язок щодо відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У зв`язку з чим, оскільки станом на день ухвалення судового рішення у цій адміністративній справі, публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», як юридична особа приватного права припинена, проте, спірні правовідносини виникли до її припинення, з урахуванням того, що в ході розгляду справи було встановлено протиправність дій уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно, тривалу невиплату такого відшкодування позивачам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що на теперішній час неможливо сформувати перелік вкладників, до якого включити додаткову інформацію про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити загальний реєстр вкладників, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вийшов за межі позовних вимог і зобов`язав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити позивачам суми вкладів, за укладеними договорами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, вказані вище та всі інші аргументи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.