Справа № 160/12717/21
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач -1), Військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 , відповідач - 2), в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2021 року №1484 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення позивача до матеріальної відповідальності;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 11.06.2021 року №1041;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повернути позивачу стягнуті кошти.
Ухвалою суду від 06.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
29.09.2021 представником відповідача-2 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що на підставі службового розслідування та наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.05.2021 №1484 командиром в/ч НОМЕР_2 було прийнято рішення притягнути капітана ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 . У цьому ж наказі у пункті 3 зазначено, що згідно з вимогами абзацу 9 пункту 5 розділу XVI наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 не виплачувати щомісячну премію за червень 2021. Відповідно до пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України N 243/95-ВР від 23.06.1995 (далі - Положення №243/95-ВР) якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності. Норми Положення №243/95-ВР не встановлюють права на проведення службової перевірки, перепризначення службового розслідування, чи інших дій для командира військової частини за новим місцем служби військовослужбовця, відповідальність за всебічність, повноту, своєчасність і об`єктивністю розслідування обставин вчиненого правопорушення залишається на особі, за письмовим наказом якої було проведене службове розслідування та яка проводила службове розслідування. Отже, представник відповідача-2 зазначає, що командування військової частини НОМЕР_2 не має повноважень перевірки службового розслідування іншої частини в даному випадку військової частини НОМЕР_1 . Враховуючи викладене, відповідач-2 вважає, що ним не було порушено законодавство.
04.10.2021 представник відповідача-1 надав відзив, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до акту службового розслідування від 24.05.2021 року встановлено, що в період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року у військовій частині НОМЕР_1 був проведений аудит та аудит фінансово-господарчої діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року. Під час аудиту були виявлені в продовольчій службі військової частини НОМЕР_1 порушення фінансово-господарчої діяльності, які кваліфіковані як втрату в управлінні витратами продуктів харчування на суму 202 680 грн. 98 коп., які під час досліджень наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) та даних про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 знаходились на лікуванні у військових шпиталях без продовольчих атестатів. Дані військовослужбовці внесені до робочого документа №6, які були надані аудиту військовими шпиталями. В робочому документі №6 вказана загальна кількість добовидач продуктів за період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року, яка складає 2035 добовидачі на суму 202 681 грн. 98 коп.; дане порушення віднесено до подвійних витрат продуктів харчування. Під час проведення службового розслідування було досліджено робочий документ №6, в якому вказаний особовий склад військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , який в період з 02.09.2017 року по 11.12.2019 року перебував у військових шпиталях без продовольчих атестатів. Позивач був призначений на посаду начальника штабу-першого заступника командира 3 механізованого батальону відповідно до витягу із наказу від 15.04.2017 р. №104. В 3 механізованому батальоні виникла втрата продуктів харчування на суму 20 557,57 грн., тобто з вини капітана ОСОБА_1 .
У зв`язку з ненаданням відповідачами копії оскаржуваного наказу №1484 від 24.05.2021, на підставі ухвали від 05.11.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 01.12.2021.
01.12.2021 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.12.2021.
17.12.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 18.01.2022.
В судове засідання 18.01.2022 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 21.06.2014 по 17.07.2019.
На підставі наказу №104 від 15.04.2017 старший лейтенант ОСОБА_1 з 15.04.2017 прийняв справи та посаду начальника штабу першого заступника командира 3 механізованого батальйону.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2019 року №431, позивача було виключено із списків військової частини НОМЕР_1 , та з усіх видів забезпечення, та переведено до військової частини НОМЕР_2 .
Згідно з витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 26.01.2021 року №335 Про призначення службового розслідування по факту нестачі по продовольчій службі на загальну суму 202 000,680 грн. наказано начальнику відділення логістики штабу капітану ОСОБА_2 провести службове розслідування в термін до 24.02.2021 року.
Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 18.05.2021 року №1435 Про призначення службового розслідування наказано начальнику відділення логістики штабу капітану ОСОБА_2 провести службове розслідування в термін до 24.02.2021 року.
За результатами службового розслідування 24.05.2021 року помічником начальника відділення логістики штабу капітаном ОСОБА_2 складено акт службового розслідування. В ході розслідування було встановлено, що в період з 01.06.2020 року по 31.08.2020 року у військовій частині НОМЕР_1 проведений фінансовий аудит та аудит фінансово-господарчої діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.07.2017 року по 31.12.2019. Під час аудиту були виявлені в продовольчій службі військової частини НОМЕР_1 порушення фінансово-господарчої діяльності, які кваліфіковані як витрату в управлінні витратами продуктів харчування на суму 202 680 грн. 98 коп., які під час досліджень наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) та даних про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 знаходились на лікуванні у військових шпиталях без продовольчих атестатів. Данні військовослужбовці внесені до робочого документу №6, які були надані аудиту військовими шпиталями. В робочому документі №6 вказана загальна кількість добо видач продуктів за період з 01.07.2017 року по 31.12.2019 року, що складає 2035 добо дачі на суму 202 681 грн. 98 коп., дане порушення віднесено до подвійних витрат продуктів харчування. Під час проведення службового розслідування було досліджено робочий документ №6, в якому вказаний особовий склад військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , який в період з 02.09.2017 року по 11.12.2019 року перебував у військових шпиталях без продовольчих атестатів.
Відповідно до робочого документа №6 була створена відомість особового складу, котрий проходив службу у даних підрозділах з вказівкою на військовослужбовця, котрий на той час був відповідальний за облік військовослужбовців, зокрема, у 3 механізованому батальйоні відповідальною особою визначено начальника штабу першого заступника командира батальйону к-на ОСОБА_1 та встановлено, що у шпиталях перебували з порушенням порядку оформлення продовольчих атестатів наступні військовослужбовці:
ОСОБА_3 період лікування з 21.03.2018 по 23.03.2018 року; термін лікування 3 діб;
ОСОБА_4 період лікування з 06.04.2019 по 16.04.2019 року; термін лікування 06.04.2019 по 16.04.2019 року; термін лікування 11 діб;
ОСОБА_5 період лікування з 03.10.2017 по 12.10.2017 року; термін лікування 10 діб;
ОСОБА_6 період лікування з 19.10.2017 по 02.11.2017 року; термін лікування 9 діб;
ОСОБА_5 період лікування з 14.11.2017 по 23.11.2017 року; термін лікування 10 діб;
ОСОБА_7 період лікування з 05.04.2018 по 17.04.2018 року; термін лікування 13 діб;
ОСОБА_8 період лікування з 29.08.2018 по 04.09.2018 року; термін лікування 7 діб;
ОСОБА_9 період лікування з 16.12.2018 по 18.12.2018 року; термін лікування 3 діб;
ОСОБА_10 період лікування з 16.01.2019 по 15.02.2019 року; термін лікування 31 діб;
ОСОБА_11 період лікування з 21.02.2019 по 26.02.2019 року; термін лікування 6 діб;
ОСОБА_12 період лікування з 26.03.2019 по 09.04.2019 року; термін лікування 15 діб;
ОСОБА_13 період лікування з 09.10.2017 по 17.10.2017 року; термін лікування 9 діб;
ОСОБА_14 період лікування з 12.02.2018 по 23.03.2018 року; термін лікування 12 діб;
ОСОБА_15 період лікування з 22.07.2019 по 25.07.2019 року; термін лікування - 4 діб;
ОСОБА_16 період лікування з 10.10.2019 по 18.10.2019 року; термін лікування 9 діб;
ОСОБА_17 період лікування з 19.11.2019 по 10.12.2019 року; термін лікування 22 діб;
ОСОБА_18 період лікування з 09.12.2019 по 17.12.2019 року; термін лікування 9 діб;
ОСОБА_19 період лікування з 11.12.2019 по 24.12.2019 року; термін лікування 14 діб;
ОСОБА_20 період лікування з 02.09.2017 по 08.09.2017 року; термін лікування 7 діб;
ОСОБА_21 період лікування з 05.09.2018 по 13.09.2018 року; термін лікування 9 днів.
Матеріали службового розслідування не містять доказів відібрання пояснень з приводу виявлених порушень від капітана ОСОБА_1 .
Позивач, не погодившись з оскаржуваними наказами та утриманням з грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позов про його скасування.
Вирішуючи вимоги позовної заяви суд виходить з такого.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-IX від 03.10.2019 (далі Закон № 160-IX).
В пункті 4 частини 1 Закону № 160-IX зазначено, що матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
З акту службового розслідування та наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24.05.2021 №1484 „Про результати службового розслідування вбачається, що підставою для притягнення позивач до повної матеріальної відповідальності є порушення порядку оформлення продовольчих атестатів щодо 20 військовослужбовців, які знаходились на лікуванні у військових шпиталях:
- ОСОБА_15 період лікування з 22.07.2019 по 25.07.2019 року; термін лікування - 4 діб;
- ОСОБА_16 період лікування з 10.10.2019 по 18.10.2019 року; термін лікування 9 діб;
- ОСОБА_17 період лікування з 19.11.2019 по 10.12.2019 року; термін лікування - 22 діб;
- ОСОБА_18 період лікування з 09.12.2019 по 17.12.2019 року; термін лікування 9 діб;
- ОСОБА_19 період лікування з 11.12.2019 року по 24.12.2019 року; термін лікування 14 діб;
Судом встановлено, що позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2019 №431 здав справи та посаду, вибув до нового місяці служби, виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 з 17.07.2019.
Таким чином, позивача визнано винною особою, крім іншого, за дії, які мали місце вже після переведення позивача до нового місяця служби (порушення допущені відносно продовольчих атестатів: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ).
На підставі частини 1 статті 7 Закону №160-ІХ, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Частиною 6 статті 8 Закону №160-ІХ визначено, що за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд; до акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Згідно з частиною 7 статті 8 Закону №160-ІХ наказ доводиться до винної особи під підпис.
Відповідачами не надано суду доказів ознайомлення позивача з оскаржуваними наказами під підпис.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в частині порушень, допущених відносно продовольчих атестатів: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 відповідачами не доведено протиправної поведінки саме позивача; причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою; вину позивача в завданні цієї шкоди.
Враховуючи ту обставину, що відповідачем-2 вже здійснено утримання із грошового забезпечення позивача на підставі оскаржуваних наказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення похідних позовних вимог про зобов`язання в/ч НОМЕР_2 повернути позивачу стягнуті кошти.
За таких обставин адміністративний позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_4 ), Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_5 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 11.06.2021 року №1041 «Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 утримані з грошового забезпечення кошти на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.06.2021 року №1041 «Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі».
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар