Справа № 400/8566/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 р. № 400/8566/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороз А. О. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034,

про:визнання протиправним та скасування наказу від 14.04.21 р. № 2496-СГ, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі відповідач) та просить суд:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області "Про відмову у наданнi дозволу на розроблення документації iз землеустрою" вiд 14.04.2021 p. за № 2496-СГ, зобов`язати надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо вiдведення земельної дiлянки у власність, яка розташована в межах території Каравелівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області з орієнтовним розміром 0,05 га із цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в передбаченому законодавством порядку звернулась до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,5 га у власність із цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка розташовано на території Каравелівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. До клопотання подавались графічні матеріали та інші необхідні документи. Проте відповідач відмовив у наданні відповідних дозволів, відмову мотивував тим, що до клопотання долучено декілька графічних матеріалів, які містять суперечливі дані в частині визначення місця розташування земельної ділянки. Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернулась до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 28.09.2021 р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, та просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що позивачем надана графічні матеріали, які містять розбіжності в частині визначення місця розташування земельної ділянки, у зв`язку з чим відповідачем було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у відповідності до ст.118 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідач зазначив, що 27.05.2021 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», тому Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області втратило повноваження щодо розпорядження землями державної власності, що знаходяться за межами населених пунктів та вже не є тим органом, який може розпоряджатись земельними ділянками розташованими за межами населених пунктів у межах територіальних громад. Тому обраний позивачами спосіб захисту не забезпечить відновлення порушених прав, оскільки Головне управління Держгеокадастру не розпоряджається спірною ділянкою.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст.262 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач для реалізації свого права звернулась до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,05 га, яка розташована в межах території Каравелівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. До клопотання надавались графічні матеріали та інші необхідні документи.

Наказом «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 14.04.2021 року за №2496-СГ відповідач відмовив позивачу з тієї підстави, що до клопотання долучено декілька графічних матеріалів, які містять суперечливі дані в частині визначення місця розташування земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельним кодексом України передбачено, що єдиною підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

У частині сьомій статті 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: прийняти рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу (якщо для цього є передбачені законом підстави).

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи відмову у його наданні у формі рішення, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл.

Спірне рішення відповідача мотивовано тим, що до клопотання долучено декілька графічних матеріалів, які містять суперечливі дані в частині визначення місця розташування земельної ділянки. За таких обставин, прийняте відповідачем рішення ніяким чином не узгоджується з підставами для відмови передбаченими ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України та будь-якими нормами Земельного Кодексу, які б надавали відповідачу право відмовляти громадянину України в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тому Накази «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 14.04.2021 року за №2496-СГ є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею орієнтовним розміром 0,05 га для ведення індивідуального садівництва, стосовно вказаного суду зазначає наступне.

27.05.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 року, яким Розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та між господарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Таким чином, з 27.05.2021 року всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності автоматично переходять у комунальну власність.

Розпорядженням КМУ від 12.06.2020 року № 719-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області» Коларівська сільська рада, на території якої розташована бажана земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва, увійшла до складу Мішково-Погорілівської громади Вітовського району, Миколаївська область.

Оскільки повноваження Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо розпорядження земельною ділянкою, що розташована в межах території Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області припинилися, перейшовши до Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позов належить задовольнити частково.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачу в розмірі 454,00 грн. відповідно до квитанції від 15.09.2021 року №0.0..1, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 14.04.2021 року за №2496-СГ.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні), сплачений квитанцією від 15.09.2021 року №0.0..1.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст. ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз