Справа № 240/13232/21
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113040000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Громадської організації "Садівницьке товариство "Соколовське" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № ЖИ 22/ЖТ8820/617/АВ-ЖТ0862/П/61/ЗБ-ФС від 12.05.2021 заступника начальника Управління Держпраці Житомирської області Возної Світлани Вікторівни.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки вимоги припису було виконано. Позивачем видано наказ про виплату компенсації за невикористані дні відпустки ОСОБА_1 та Поліщук Т.А., однак при винесенні постанови відповіачем не враховано, що кошти зазначені особи відмовилися отримати, про що було складено акт та кошти депоновано. Крім того, на час винесення акту перевірку, припису та спірної постанови існував спір про поновлення ОСОБА_1 на роботі. Крім того головний бухгалтер ОСОБА_2 під час звільнення не передала документи, які б належним чином підтверджували, що вона не була у відпустці і має право на компенсацію.
Провадження у справі відкрио за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що у відповідності до наявних скарг гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу порушення норм трудового законодавства, наявності відповідного погодження центрального органу виконавчої влади, управлінням Держпраці у Житомирській області було проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині розірвання трудового договору, виплати розрахункових коштів громадян з ГО "Садівницьке товариство "Соколовське", за результатами якого було складено акт інспекційного відвідування від 21 жовтня 2020 року та припис про усунення виявлених порушень № ЖТ 8820/617/АВ/П від 21 жовтня 2020 року. Перевіркою встановлено, що гр. ОСОБА_1 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України 08.09.2020 , однак вихідну допомогу та компенсації за невикористану відпустку при звільненні працівнику не нараховано та не виплачено. Гр. ОСОБА_2 звільнено з посади головного бухгалтера 16.09.2020 за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 4 від 03.09.2020, в п. 2 наказу зазначено, що компенсація за невикористану відпустку складає 16 днів, наказом № 8 від 16.09.2020 внесено зміни до п. 2 наказу № 4 від 03.09.2020, в якому зазначено, що компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити немає можливості в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки. У зв`язку з виявленими порушенням об`єкту відвідування внесено припис про усунення виявлених порушень. Під час перевірки виконання суб`єктом господарювання припису встановлено, що вищевказаний припис не виконано. Порушення статті 44 КЗпП України та ч. 1 ст. 83 КЗпП України на день завершення інспекційного відвідування не виконано, у зв"язку з цим вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Матеріали справи свідчать, що 21.09.2020 року на адресу Управління Держпраці у Житомирській області надійшло звернення гр. ОСОБА_1 , у якому зазначалося про порушення законодавства про працю щодо нього ГО "Садівницьке товариство "Соколовське".
Окрім того, також, 21.09.2020 року на адресу Управління Держпраці у Житомирській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 , у якому зазначалося про порушення законодавства про працю щодо неї ГО "Садівницьке товариство "Соколовське".
Державною службою України з питань праці надано погодження, на підставі надісланих звернень - скарг, на проведення заходу державного контролю № 6909/2.1/12-20 від 12.10.2020.
У відповідності до наявних скарг, наявності відповідного погодження центрального органу виконавчої влади та у відповідності до Положення про Управління Держпраці у Житомирській області, положень Закону № 877 та Порядку № 823, Управлінням Держпраці у Житомирській області було видано направлення на проведення заходу державного контролю від 16.10.2020 року № 1319/04 у ГО "Садівницьке товариство "Соколовське" та проведено інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині розірвання трудового договору, виплати розрахункових коштів.
За наслідками проведеного заходу державного контролю, було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи яка використовує найману працю № ЖТ 8820/617/АВ від 21 жовтня 2020 року.
У акті інспекційного відвідування від 21 жовтня 2020 року зафіксовано наступні порушення:
Порушення п. 1 ч. 1 статті 36 КЗпП України - припинення трудового договору за угодою сторін не здійснюється за наявності згоди працівника і власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу. Під час інспекційного відвідування встановлено, що гр. ОСОБА_2 звільнено з посади головного бухгалтера 16.09.2020 за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № ,4 від 03.09.2020, в заяві на звільнення гр. ОСОБА_2 зазначено прохання звільнити її за згодою сторін 03.09.2020.Однак, 21.10.2020 під час заходу державного контролю інспектору праці надано наказ № 15 від 20.10.2020 "Про внесення змін до наказу № 4 від 03.09.2020", яким внесено зміни в наказ про звільнення гр. ОСОБА_2 , а саме дати звільнення, яку змінено на 03.09.2020. Порушення встановлено відносно одного працівника та усунено під час проведення заходу державного контролю (Гр. ОСОБА_2 ).
Порушення ст.44 КЗпП України - при припиненні трудового договору з підстави, зазначеної у пункті 5 частини 1 статті 41 КЗпП України, працівникові не виплачується вихідна допомога у розмірі не менше шестимісячного місячного заробітку. Під час інспекційного відвідування встановлено, що гр. ОСОБА_1 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України 08.09.2020 згідно наказу № 5 від 08.09,2020, на підставі протоколу №2 загальних зборів ГО "СТ "Соколовське". Вихідну допомогу при звільненні працівнику не нараховано та не виплачено. Порушення встановлено відносно одного працівника та є триваючим на час підписання акту інспекційного відвідування (гр. ОСОБА_1 ).
Порушення ч. 1 ст.83 КЗпп України у разі звільнення працівника йому не виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Під час інспекційного відвідування встановлено, що гр. ОСОБА_1 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України 08.09.2020 згідно наказу № 5 від 08.09.2020, в п. 2 наказу зазначено, що компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити немає можливості в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки. ОСОБА_2 звільнено з посади головного бухгалтера 16.09.2020 за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 4 від 03.09.2020, в п. 2 наказу зазначено, що компенсація за невикористану відпустку складає 16 днів, наказом № 8 від 16.09.2020 внесено зміни до п. 2 наказу № 4 від 03.09.2020, в якому зазначено, що компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити немає можливості в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки. Однак, в актах приймання - передачі документації попереднього керівника голові організації ОСОБА_3 зазначено, що книги наказів за 2004-2020 рр. та книги по нарахуванню заробітної плати за 2011-2020 рр. були передані голові організації ГО "СТ "Соколовське" ОСОБА_3 , що засвідчує його підпис на актах приймання - передачі.
Інспектору праці під заходу державного контролю не наданого жодного документу, який би підтверджував нарахування та виплату компенсації за всі не використані працівниками дні щорічної відпустки. Порушення встановлено відносно двох працівників та є триваючим на час підписання акту інспекційного відвідування (гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ). У зв`язку з виявленими порушенням об`єкту відвідування внесено припис про усунення виявлених порушень, а саме: порушення статті 44 КЗпП України та ч. 1 ст.83 КЗпП України,
У приписі про усунення виявлених порушень № ЖТ8820/617/АВ/П від 21 жовтня 2020 року встановлено строк усунення виявленого порушення - 22.01.2021 року, даний документ підписаний уповноваженою особою об`єкта відвідування.
22.03.2021 було видано направлення № 467/04 на проведення заходу державного контролю з питань перевірки виконання суб`єктом господарювання припису №ЖТ8820/617/АВ/П від 21 жовтня 2020 року. На підставі проведеного позапланового заходу державного контролю було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи яка використовує найману працю № ЖТ8820/617/АВ-ЖТ0862/П/61 від 23 березня 2021 року. актом позапланової заходу встановлено:
Під час здійснення у межах повноважень інспекційного відвідування у ГО "СТ "Соколовське" з питань перевірки виконання суб`єктом господарювання припису №ЖТ8820/617/АВ/П від 21.10.2020 встановлено, що вищевказаний припис не виконано. Порушення статті 44 КЗпП України та ч. 1 ст. 83 КЗпП України на день завершення інспекційного відвідування не виконано. Журнал реєстрації не надано.
У акті перевірки додатково зазначено, що станом на 23.03.2021 керівником ГО "СТ "Соколовське" надано наказ № 21-К від 21.01.2021 про виплату компенсації за 16 днів щорічної відпустки ОСОБА_1 та 16 днів щорічної відпустки ОСОБА_2 , надано відомість нарахування компенсації за невикористану відпустку за 2020 рік, також надано відомість на виплату грошей № 1 за січень 2021, де в примітках зазначено, що кошти депоновано. Інспектору праці надано акт № 2 від 22.01.2021, складений у присутності трьох осіб, в якому зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовились від отримання коштів. Інших документів, які б свідчили про виплату коштів гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 під час заходу державного контролю не надано.
На підставі акту перевірки відповідачем 23.03.2021 складено припис про усунення виявлених порушень, протокол про адміністративне правопорушення №ЖТ0862/61/АВ/П/ПТ/ПС, яким, відповідно до ст.230-1, 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 850 грн.
Позивач вважає таку постанову протиправною, тому звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення Держпраці). Згідно пункту 1 даного Положення Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Підпунктом п`ятим пункту 4 Положення про Управління Держпраці визначено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особи, які використовують найману працю.

Повноваження у сфері державного контролю за дотриманням законодавства про працю та зайнятість населення Держпраці та її територіальні органи реалізує у порядку, визначеному частинами четвертою та п`ятою статті 2 Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статтею 259 КЗпП.

Відповідно до частини 4 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 Закону зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Абзацом 3 ст. 1 Закону визначено, що заходи державного нагляду (контролю) це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Інспекційне відвідування як форма здійснення заходу державного контролю передбачена Конвенцією Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі та Конвенцією Міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, даними міжнародними актами визначається правомірність факту наявності та проведення такого заходу контролю органами державної влади.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману пращо, з урахуванням особливостей, визначених вищезазначеними Конвенціями, та Законом України "Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21 серпня 2019 року (Далі - Порядок № 823).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення не оформлення трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Тобто захід державного контролю у формі інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю в частині розірвання трудового договору, виплати розрахункових коштів або з підстав перевірки виконання суб`єктом господарювання приписів, здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Крім того, підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до пунктів 16, 17, 18, 20, 22 Порядку за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 509 цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Пунктом другим Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Відповідно до абзацу другого Порядку № 509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що Управління як територіальний орган Держпраці уповноважене на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та за наявності порушень, встановлених, в тому числі, актом, складеним за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису, вживати заходи до притягнення об`єкта перевірки та його посадових осіб до відповідальності.

Судом встановлено, що підставою для накладення на позивача спірною постановою штрафу, стало встановлене перевіркою порушення абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

При цьому, штраф накладено за наслідками перевірки виконання вимог припису від 21.10.2020, що було встановлено актом інспекційного відвідування від 23.03.2021.

Так, приписом від 21.10.2020 було зобов"язано усунути позивача порушення вимог законодавства про працю в частині виплати гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 компенсації за невикористані днів відпустки та вихідної допомоги при звільненні.

Оцінюючи питання наявності підстав для винесення спірної постанови та виконання позивачем вимог припису, суд виходить з наступного.

Як вже судом зазначалося, за обставинами справи , 21.09.2020 гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до відповідача із скаргами про невиплату СТ "Соколовське" при звільненні компенсації за невикористані дні відпустки та не доплачено частині заробітної плати.

З метою перевірки викладених у зверненні питань проведено інспекційне відвідування, за наслідками якого складено акт та припис про усунення виявлених порушень.

За результатами проведення виконання вимог припису, складено акт та припис про усунення виявлених порушень.

Порушення полягали в наступному:

- гр. ОСОБА_1 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України 08.09.2020 згідно наказу №5 від 08.09.2020, на підставі протоколу №2 загальних зборів ГО "СТ "Соколовське". Вихідну допомогу при звільненні працівнику не нараховано та не виплачено, чим порушено ст.44 КпПУ.

-гр. ОСОБА_1 звільнено за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України 08.09.2020 згідно наказу №5 від 08.09.2020, в п. 2 наказу зазначено, що компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити немає можливості в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки.

-гр. ОСОБА_2 звільнено з посади головного бухгалтера 16.09.2020 за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 4 від 03.09.2020, в п. 2 наказу зазначено, що компенсація за невикористану відпустку складає 16 днів, наказом № 8 від 16.09.2020 внесено зміни до п. 2 наказу № 4 від 03.09.2020, в якому зазначено, що компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити немає можливості в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, виплачується вихідна допомога при звільненні у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю.

Факт наявності права на отримання громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та обов"язку у роботодавця виплатити вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористані дні відпустки, позивачем не заперечується.

Судом встановлено, що з метою виконання вимог припису, 23.03.2021 керівником ГО "СТ "Соколовське" надано наказ № 21-К від 21.01.2021 про виплату компенсації за 16 днів щорічної відпустки ОСОБА_1 та 16 днів щорічної відпустки ОСОБА_2 .

Відповідно до відомості нарахування громадянам компенсації за невикористану відпустку за 2020 рік.

Разом з тим, у відомості на виплату грошей № 1 за січень 2021 в примітках зазначено, що кошти депоновано. Позивачем складено акт № 2 від 22.01.2021 у присутності трьох осіб, в якому зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовились від отримання коштів.

Зазначене свідчить про те, належні при звільненні кошти громадянам, незважаючи на внесений припис, виплачені не були.

Суд критично оцінює доводи позивача про відмову звільнених працівників отримати кошти та складений акт про таку відмову, оскільки законодавство про працю встановлює обов"язок роботодавця виплатити при звільненні всі належні працівникам суми. Крім того, складення акту про відмову в отриманні заробітної плати законом не передбачено та не може підтверджувати те, що така відмова дійсно мала місце.

Також суд критично оцінює посилання позивача на неможливість виплати вихідної допомоги при звільненні та компенсації за відпустку, в зв`язку з відсутністю необхідних для цього документів, що надають можливість здійснити відповідні розрахунки оскільки в актах приймання - передачі документації попереднього керівника голові організації ОСОБА_3 зазначено, що книги наказів за 2004-2020 рр. та книги по нарахуванню заробітної плати за 2011-2020 рр. були передані голові організації ГО "СТ "Соколовьке" ОСОБА_3 , що засвідчує його підпис на актах приймання - передачі.

Крім того, відповідно до наказу № 8 "Про внесення змін до наказу № 4 "Головному бухгалтеру: провести остаточний розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 16 днів" було змінено на "Компенсацію за невикористану відпустку нарахувати та виплатити не має можливості у зв`язку з відсутністю необхідних документів".

Відповідно до наказу № 15 від 20.10.2020 зазначено "Звільнити ОСОБА_2 головного бухгалтера з 03.09.2020 за згодою сторін, п. 1. ст.. 36 КЗпП України після акту передачі". Зазначене свідчить про те, що головного бухгалтера було звільнено з посади лише після передачі всіх документів. Окрім того, виплата коштів, що належать працівнику, зокрема, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, заробітної плати та ін. відноситься до обов`язків роботодавця відповідно до положень КЗпП України інших законів.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю). Акт та припис було підписано без зауважень та/або заперечень, окрім того керівником об`єкта відвідування не було оскаржено виявлене порушення до керівництва Управління Держпраці у Житомирській області.

Слід звернути увагу, що як у акті інспекційного відвідування, і у приписі, у відповідних полях/графах відсутні відмітки про непогодження об`єкта відвідування з проведеним заходом державного контролю та внесеним приписом, що свідчить про те, що зауваження та заперечення відсутні.

Це дозволяє зробити висновок, про те, що під час підписання даних документів у об`єкта відвідування, який був належним чином проінформований як про порядок проведення заходу контролю так і про його права під час проведення такого заходу, були відсутні зауваження та заперечення, щодо викладених у зазначених документах факту виявлення порушення законодавства про працю так обставин його вчинення. Суб`єкт господарювання підписавши акт відвідування, та припис, тим самим виразив своє погодження з правомірністю підстав і самого процесу проведеного заходу державного контролю, а також з порушенням яке було виявлено в ході проведення такого заходу.

Додатково варто зазначити, що позивачем було безперешкодно допущено посадових осіб Управління до проведення інспекційного відвідування.

Щодо твердження позивача, про наявність судового провадження щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі, що є перешкодою для проведення інспекційного відвідування.

Суд звертає увагу, що предметом спору у Господарському суді Житомирської області у справі № 906/1320/20 за позовом ОСОБА_1 було визнання недійсним рішення звітно-виборних зборів, яке оформлено протоколом №б/н звітно-виборних зборів ГО СТ "Соколовське" від 08.08.2020; визнання недійсним рішення загальних зборів, яке оформлено протоколом № 2 загальних зборів ГО СТ "Соколовське" від 08.08.2020; скасування реєстраційної дії "Державна реєстрація - Зміна керівника/ членів керівного органу або відомостей про таких осіб юридичної особи - громадського формування, а не поновлення працівника на роботі.

Тобто, звернення гр.. ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області і до Господарського суду Житомирської області є різними предметними заявами, які виникли з різних підстав та мають абсолютно різні юридичні наслідки.

Окрім того, в положення Закону № 877 не передбачає заборону здійснення заходів державного контролю при наявності судових проваджень.

Також, суд звертає увагу, що при припис про усунення виявлених порушень позивачем було підписано без зауважень, вчинено заходи на його виконання та такий не оскаржувався ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а вжиття заходів для його виконання безумовно свідчить про погодження з встановленими порушеннями.

Відтак, скільки позивачем не було здійснено жодних дій щодо повідомлення посадових осіб Управління про виконання припису так і жодних дій щодо фактичного усунення порушення та відновлення трудових прав осіб, які були порушені, відповідачем в межах повноважень та покладених обов"язків, за наслідками перевірки виконання вимог припису, складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено штраф.

При цьому, суд звертає увагу, що повідомлення про одержання документів було складено та направлено позивачу 29.03.2021, що підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення № 569 від 29.03.2021 та позивачем не запечуться факт отримання даного поштового відправлення.

Посилання позивача на те, що акт, припис, протокол та постанова складені в один день, що перешкоджало усунути порушення, не спростовують факту не усунення таких у встановлений у приписі від 21.10.2020 строк.

Крім того, постанова про накладення штрафу винесена не 23.03.2021, а 12.05.2021, та про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач повідомлявся.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідачем правомірно, на підставі вимог абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України, притягнуто позивача до відповідальності за допущені порушення норм законодавства про працю.

Щодо інших доводів позивача, то згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Суд вважає, що інші доводи позивача не мають значення для розгляду справи, тому не надає їм правової оцінки.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу відповідають критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову Громадської організації "Садівницьке товариство "Соколовське" (вул.Островського,58-Б, с.Іванівка Житомирська область, 12415, ) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул.Шевченка,18, м.Житомир, 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос