Справа № 160/25850/21
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділення поліції № 3 Дніпропетровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про скасування термінового заборонного припису,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до відділення поліції № 3 Дніпропетровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №198221 від 08.12.21р. винесений ДОП СП ВП №3 ДГУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ст. лейтенантом поліції Яворським В.О. відносно ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржений терміновий заборонний припис винесений без дотримання вимог законодавства, всупереч Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
09.02.2022 на адресу суду від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що терміновий заборонний припис серії АА 198221 від 08.12.2021 складений у відношенні ОСОБА_1 відповідає вимогам Порядку винесення термінового заборонного припису від 01.08.2018 № 654 та інших нормативно правових документів. Долучені до своєї позовної заяви позивачем копії матеріалів містять заяву та пояснення ОСОБА_2 , яка являється колишньою дружиною ОСОБА_1 , згідно яких, остання повідомляє про незаконні дії з боку ОСОБА_1 , а саме погрози фізичною розправою, нецензурна лайка в бік ОСОБА_2 . Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 не надано доказів в спростовування вказаної ОСОБА_2 інформації, щодо вчинення домашнього насильства.
Відділення поліції № 3 Дніпропетровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області відзив в установлений законом строк до суду не надав.
23 лютого 2022 року до суду надійшли копії документів на виконання вимог ухвали від 21.12.2021 року, які суд вважає за необхідне прийняти до розгляду для повного та всебічного розгляду справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, виходить з такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 грудня 2021 року ДОП СП ВП №3 ДГУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ст. лейтенантом поліції Яворським В.О. відносно Позивача винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 198221, в якому зазначено, що ним скоєно домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , у зв`язку із чим, застосовано заходи термінового заборонного припису у вигляді заборони йому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 18:10 год. 08.12.2021 року до 18:00 год. 18.12.2021 року та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 307504 від 08.12.2021 року
Вважаючи припис протиправним, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства Закон України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (пункт 5 частини першої статті 1 цього Закону).
Статтею 6 Закону визначені суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (пункт 2 частини третьої статті 6).
За нормами частини першої статті 10 Закону до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать:
1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них;
2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України;
3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися;
4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників;
5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством;
6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії;
7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством;
8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону;
9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Таким чином, відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо розгляду поданих згідно з Законом №2229 заяв, та вжиття, за наслідком їх розгляду, відповідних заходів, а тому даний спір носить публічно-правових характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку, визначеному КАС України.
Відповідно до статті 1 Закону № 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Відповідно до статті 25 Закону № 2229 та п. 4 розділу II Порядку № 654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Наведені положення Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.
Судом встановлено, що 07 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Начальника відділу поліції №3 із заявою в якій просила притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 05 грудня 2021 року о 14-00 год. позивач з`явився за адресою АДРЕСА_1 . В під`їзді будинку ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, штовхав її, хватав за шию. Все це відбувалось на очах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В матеріалах справи міститься копія пояснень позивача від 08 грудня 2021 року, згідно яких ОСОБА_1 не заперечував, що 05 грудня 2021 року о 14-00 год. прийшов за адресою його колишньої дружини ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те в них виникла словесна перепалка щодо виховання дитини і він нецензурно висловлювався на її адресу, але ні яких погроз на її адресу не висловлював та фізичного впливу не здійснював.
Суд, критично ставиться до доводів позивач про те, що пояснення від 08 грудня 2021 року не є належним доказом, оскільки не містить підпису, про те із наданих документів Головним управління Національної поліції в Дніпропетровської області вбачається наявність підпису ОСОБА_1 (а.с 42).
З огляду на викладене, суд не погоджується з доводами позивача про те, що спірний терміновий заборонний припис від 08 грудня 2021 року винесений за відсутності достатніх на те правових підстав, оскільки відповідачем надано достатні, достовірні та допустимі докази з урахуванням яких, суд дійшов до висновку, що відповідач під час його винесення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про обґрунтованість та правомірність спірного заборонного припису.
Крім цього суд зазначає, що спірним приписом було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб (до 18 грудня 2021 року).
Отже, після спливу цього строк дії припису сплинув.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги наведені вище нормативно-правові приписи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено (а позивачем не спростовано) правомірність та обґрунтованість спірного термінового заборонного припису.
Відповідно, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Беручи до уваги приписи ст. 139 КАС України питання щодо судових витрат судом не вирішується.
Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 257-258, 262, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції № 3 Дніпропетровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області про скасування термінового заборонного припису - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев