Справа № 160/2506/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2021 року Справа № 160/2506/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправним та скасування розпорядження Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради №2-р від 11.01.2021 про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язання Адміністрацію центрального району Дніпровської міської ради розглянути питання про прийняття рішення відповідно до статей 141, 151, 152, 153 Сімейного кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 2010 року перебував у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , у якому народилося двоє синів: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весь час родина проживала у м. Жовті Води за місцем реєстрації та фактичного проживання позивача. Після розірвання фактично шлюбних відносин (з лютого 2020 року) діти позивача проживають з матір`ю у м. Дніпро. Позивач звернувся із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Центральної районної у місті Дніпро ради з проханням визначити порядок його участі у спілкуванні із дітьми та у їх вихованні, оскільки мати дітей чинила перешкоди у його спілкуванні з синами. Відповідачем прийнято оскаржуване розпорядження, яким визначено порядок участі позивача у вихованні дітей. Разом з тим, позивач вважає, що вказане розпорядження є незаконним, суперечить нормам Сімейного кодексу України та носить дискримінаційний характер щодо нього та його прав, яке не тільки не вирішило його проблеми з відсутності спілкування з дітьми, а прямо збільшило та погіршило їх. Крім того, вказане рішення було прийнято за відсутності позивача через хворобу, про що було повідомлено відповідача.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 09.08.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Зокрема зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 09.12.2021 представнику позивача Сухому А.Г. за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 було оголошено рішення комісії порядок його участі у вихованні дітей. Під час засідання комісії представник позивача усно зазначив, що позивач хворіє, але письмових доказів перебування на лікарняному не надав. Разом з тим, ані усних, ані письмових заяв щодо перенесення розгляду даного питання від представника позивача не надходило. 11.01.2021 головою адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради прийнято розпорядження №2-р «Про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » , яке було видане 27.01.2021 представнику позивача та на виконання вимог ст. 19 Сімейного кодексу України надано до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог управління-служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.
Ухвалою суду від 24.09.2021р. замінено відповідача по справі Адміністрацію центрального району Дніпровської міської ради на Центральну адміністрацію Дніпровської міської ради.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
При розгляді даної адміністративної справи судом не розглядається питання щодо прав позивача на участь у вихованні та особистому спілкуванні з його малолітніми дітьми, а досліджується виключно дотримання відповідачем порядку розгляду заяви про визначення порядку участі позивача у вихованні дітей та законність прийнятого за результатами розгляду зазначеної заяви рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Оскільки оскаржуване розпорядження Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради №2-р від 11.01.2021 прийнято при здійсненні суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на правовідносини, що виникли у зв`язку з його прийняттям, поширюється юрисдикція адміністративних судів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 09 грудня 1996 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей:
- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №161;
- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №159.
17.10.2020 позивач звернувся із заявою до комісії з питань захисту прав дитини Центральної районної у місті Дніпро ради з проханням визначити порядок його участі у спілкуванні із дітьми та у їх вихованні, а також та озвучив свої пропозиції щодо цього.
23.11.2020 позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження у цивільній справі №203/4264/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Адміністрація Центрального району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 09.12.2020 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з проханням прийняти рішення про визначення порядку його участі у вихованні дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на засіданні комісії були присутні 11 осіб. Серед них адвокат позивача ОСОБА_5 та мати дітей ОСОБА_4 .
Слухали секретаря комісії Корнілову Н.М. стосовно документів наданих позивачем на розгляд комісії.
Представник позивача пояснив відсутність батька дітей ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою, а також надав роз`яснення щодо заяви позивача стосовно визначення порядку його участі у вихованні дітей.
Мати дітей ОСОБА_4 також надала свої пояснення і пропозиції щодо можливості спілкування батька з дітьми.
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини за результатами одностайного голосування, рекомендовано прийняти відповідне рішення або розпорядження щодо визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дітей, а саме: щонеділі на території міста Дніпра з 10:00 год. до 18:00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дітей ОСОБА_4 , з врахуванням стану здоров`я дітей; в канікулярні дні за домовленістю між батьками. Спілкування в телефонному режимі в вечірній час з врахуванням розпорядку дня дітей.
Розпорядженням Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради від 11.01.2021 №2-р визначено порядок участі позивача у вихованні дітей, а саме: щонеділі на території міста Дніпра з 10:00 год. до 18:00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дітей ОСОБА_4 , з врахуванням стану здоров`я дітей; в канікулярні дні за домовленістю між батьками. Спілкування в телефонному режимі в вечірній час з врахуванням розпорядку дня дітей. Зазначено, що Розпорядження прийнято з урахуванням документів наданих позивачем на розгляд комісії та згідно ст.ст.157, 158 Сімейного кодексу України, п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 24.09.2008 №866, відповідно до рішень комісії з питань захисту прав дитини від 09.12.2020 та від 21.12.2020.
Згідно п.5 рішення Дніпровської міської ради від 27.08.2021 №64/8 «Про внесення змін до рішення міської ради від 10.02.2021 №6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів, визначено реорганізувати з припиненням як юридичної особи шляхом приєднання адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради та адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради до Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, утворивши з 05.07.2021 Центральну адміністрацію Дніпровської міської ради. Таким чином, правонаступником адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради є Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, а отже і належним відповідачем у даній справі.
Позивач, вважаючи вказане розпорядження таким, що порушує його права, звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ст.1 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.
Відповідно до ч.1 ст.2 Конвенції держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин.
Частиною 1 ст.18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Статтею 6 Сімейного кодексу України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Частинами 1-2 статті 141 Сімейного кодексу України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Статтею 153 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 1 ст.157 Сімейного кодексу України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України).
Згідно з ч.3 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч.1 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч.2 ст.158 Сімейного кодексу України).
Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначений Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 (далі - Порядок №866).
Так, п.3 Порядку №866 визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні у м.м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.
Відповідно до п.73 Порядку №866 у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.
Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.
Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.
Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей.
Таким чином, проаналізувавши вищенаведені норми у сукупності, суд дійшов висновку про те, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, один з батьків, що проживає окремо від дитини, має право звернутись до служби у справах дітей за місцем проживання дитини із заявою про визначення його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Так, з цією метою працівником служби у справах дітей проводиться бесіда із батьками, з`ясовуються обставини, які призвели до виникнення спору та інші обставини, що мають істотне значення для визначення участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо.
За результатами з`ясування наведених обставин, служба у справах дітей складає висновок, який враховується органом опіки і піклування при прийнятті відповідного рішення.
Разом з тим, як вже встановлено судом, розпорядженням Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради від 11.01.2021 №2-р визначено порядок участі позивача у вихованні дітей, а саме: щонеділі на території міста Дніпра з 10:00 год. до 18:00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дітей ОСОБА_4 , з врахуванням стану здоров`я дітей; в канікулярні дні за домовленістю між батьками. Спілкування в телефонному режимі в вечірній час з врахуванням розпорядку дня дітей. Зазначено, що Розпорядження прийнято в тому числі з урахуванням п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 24.09.2008 №866.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вказаного розпорядження, наголошує на тому, що спірне розпорядження прийняте відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки не враховано його думку щодо участі батьків у вихованні дитини. Також зазначено, що рішення комісії на підставі якого було прийнято вказане розпорядження, приймалося за відсутності позивача через хворобу, про що було повідомлено членів комісії.
При цьому дослідивши наявний в матеріалах справи витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 09.12.2020, суд виходить з наступного.
Так, загальні положення щодо функціонування структурних підрозділів з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (далі - установи), вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено Типовою інструкцію з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242 (далі - Інструкція №1242) (у редакції чинній на момент проведення засідань комісії з питань захисту прав дитини).
Відповідно до п.107 Інструкції №1242 у протоколах фіксується інформація про хід ведення засідань, прийняття в установах рішень комісіями, дорадчими органами, зборами тощо. Протокол складається на підставі записів, зроблених безпосередньо під час засідань, поданих текстів та тез доповідей і виступів, довідок, проектів рішень тощо.
Згідно з п.108 Інструкції №1242 протоколи можуть складатися в повній або стислій формі. У протоколах, складених у стислій формі, фіксуються лише прийняті рішення, а не хід обговорення питання.
Пунктом 110 Інструкції №1242 визначено, що датою протоколу є дата проведення засідання. Якщо засідання тривало кілька днів, то через тире зазначаються перший і останній день засідання.
Відповідно до п.114 Інструкції №1242 у вступній частині протоколу зазначаються прізвища та ініціали (ініціал імені) голови або головуючого, секретаря, запрошених, а також присутніх осіб. У списку присутніх зазначаються в алфавітному порядку спочатку прізвища та ініціали присутніх постійних членів колегіального органу без зазначення посад, потім - запрошених осіб із зазначенням посад та у разі потреби найменувань установ. Якщо кількість присутніх перевищує 15 осіб, зазначається їх загальна кількість з посиланням на список, що додається до протоколу.
Пунктом 116 Інструкції №1242 передбачено, що після слова «СЛУХАЛИ» зазначається текст виступу основного доповідача. Прізвище та ініціали (ініціал імені) кожного доповідача друкуються з нового рядка. Текст виступу викладається у третій особі однини.
Тексти або тези доповіді та виступів, оформлені як окремі документи, до тексту протоколу не включаються. Після відомостей про доповідача ставиться тире і зазначається: «Текст доповіді (виступу) додається до протоколу».
Згідно з п.117 Інструкції №1242 після слова «ВИСТУПИЛИ» фіксуються виступи тих осіб, які взяли участь в обговоренні доповіді. Виступи оформляються у протоколі із зазначенням посад, прізвищ та ініціалів (ініціалу імені) промовців у називному відмінку, а також з викладенням змісту питання та відповідей на нього. Зміст виступів викладається від третьої особи однини.
Пунктом 118 №1242 Інструкції визначено, що після слова «ВИРІШИЛИ» («УХВАЛИЛИ», «ПОСТАНОВИЛИ») фіксується прийняте рішення з обговорюваного питання порядку денного. Рішення повинне бути конкретним і включати складові, що відповідають на такі питання: кому, що зробити і в який строк.
Досліджуючи протокол засідання комісії судом встановлено, що секретарем фіксувалися виступи тих осіб, які взяли участь в обговоренні доповіді, а також в повному обсязі викладено зміст питання та відповідей.
Також, в протоколі зазначено, що представник позивача надав роз`яснення щодо відсутності батька дітей (позивача) на засіданні комісії у зв`язку з хворобою. Але, слід зазначити, що письмових доказів перебування позивача на лікарняному його представник не надав.
Окрім того, суд акцентує увагу на тому, що комісія з питань захисту прав дитини є колегіальним органом, яка відповідно до Положення приймає рішення відкритим голосуванням простою більшістю голосів, а тому хід голосуванням із зазначенням прізвищ членів комісії повинно бути відображене в протоколі, чого зроблено не було. Натомість в протоколі зазначено, що на засіданні комісії присутні 11 осіб серед них адвокат позивача ОСОБА_5 та матір дітей ОСОБА_4 . Також зазначено, що головуючим комісії дане питання винесено на голосування проголосували одностайно.
Як вже зазначалося судом, відповідно до п.73 Порядку №866, комісією під час вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини до уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, в протоколі засідання комісії зафіксовано, що представник позивача, надав всі необхідні пояснення відносно питання визначення порядку участі позивача у вихованні його дітей. Отже, представник позивача Сухий А.Г., на підставі довіреності виданої нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованої в реєстрі за №2280, уповноважений бути представником ОСОБА_1 в усіх установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та форми власності тощо, діяв від імені свого довірителя і був присутній під час розгляду заяви позивача, надавав всі необхідні роз`яснення та був ознайомлений з рішенням комісії.
Суд зазначає про те, що рішення комісії з захисту прав дитини повинно прийматись у цілковитій відповідності з встановленим Порядком та нормами національного і міжнародного права, якими керується комісія у своїй діяльності.
Під час прийняття рішення комісія повинна враховувати всі фактичні обставини з достовірністю встановленим відповідним документам та наданням кожному з них належної оцінки у кожному конкретному випадку.
Комісія не може приймати рішення лише враховуючи одну підставу, визначену на власний розсуд. З аналізу зазначеного чинного законодавства суд вбачає, що комісія приймає рішення надавши оцінку кожному поданому документу та інформації наданій для вирішення спору між батьками у їх сукупності.
Також суд звертає увагу на те, що в силу положень абз.2 ч.2 ст.158 Сімейного кодексу України рішення про що орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про правомірність розпорядження Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради №2-р від 11.01.2021 про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В свою чергу відповідачем спростовано доводи позивача та надано суду всі належні і допустимі у розумінні ст.73 КАС України докази, які підтверджують правомірність прийняття розпорядження Голови Адміністрації центрального району Дніпровської міської ради №2-р від 11.01.2021 про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова