Справа № 440/17878/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа №440/17878/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - Акціонерне товариство "ОТП Банк" про визнання бездіяльності протиправною та зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (надалі - відповідач, Відділ), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо незняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладеного з примусового виконання виконавчого напису №1272;

зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 , накладений управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з примусового виконання виконавчого напису №1272.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса від 15.04.2014 №1272, виданого приватним нотаріусом Чуприною Г.О., про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 задля задоволення вимог ПАТ "ОТП Банк" у розмірі заборгованості ОСОБА_1 за Кредитними договорами від 18.07.2007 №CNL-D00/045/2007 та від 18.07.2007 №ML-D00/063/2007. У виконавчому провадженні державним виконавцем Відділу накладено арешт на майно боржника та на підставі постанови державного виконавця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження.

У свою чергу виконавче провадження 15.10.2015 завершено внаслідок прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. А рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2015, визнано виконавчий напис від 15.04.2014 №1272, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О., таким, що не підлягає виконанню.

Проте державним виконавцем арешт з нерухомого майна боржника не знято, а заяву представника позивача про вчинення дій щодо зняття арешту відхилено.

Натомість позивач переконаний, що оскільки виконавче провадження щодо нього завершено, виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, відмова державного виконавця в знятті арешту з майна ОСОБА_1 суперечить законодавству і порушує його права.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Відповідач позов не визнав, а у наданому до суду відзиві представник Відділу просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 47-48/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що вичерпний перелік відстав для зняття арешту з майна боржника визначений статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження", а в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Зазначив, що разом із заявою від 08.12.2021 представником позивача не надано належним чином засвідчену копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц.

Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не надала.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження). Цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Акціонерне товариство "ОТП Банк".

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи

На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №43328859 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 15.04.2014 №1272, відкрите постановою державного виконавця від 16.05.2014.

16.05.2014 державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження у межах суми стягнення у розмірі 3415820,82 грн /а.с. 49 - зворот/.

Того ж дня до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №5677576 про обтяження - арешт нерухомого майна: квартира загальною площею 196,80 кв.м., АДРЕСА_2 /а.с. 60-61/.

15.10.2015 державним виконавцем на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV "Про виконавче провадження" прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу /а.с. 51/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2015, визнано виконавчий напис від 15.04.2014 №1272, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О., таким, що не підлягає виконанню /а.с. 53-56/.

08.12.2021 адвокат Марченко Г.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Відділу із запитом щодо зняття арешту, накладеного на нерухоме майно позивача при виконанні виконавчого напису нотаріуса від 15.04.2014 №1272 /а.с. 17/.

Листом Відділу від 10.12.2021 вих.№26220 заявника повідомлено про відсутність у державного виконавця підстав для зняття арешту, оскільки ним не надано належним чином засвідчену копію рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у спірних відносинах був Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (надалі - Закон №606-ХІV).

Виходячи зі змісту статті 25 Закону №606-ХІV за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У силу пункту 2 частини першої статті 47 Закону №606-ХІV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону №606-ХІV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону №606-ХІV).

Частиною другою статті 50 Закону №606-ХІV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

05.10.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII), а Закон №606-ХІV втратив чинність.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

А відповідно до частини п`ятої цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується наявності підстав для зняття арешту з нерухомого майна позивача, накладеного державним виконавцем Відділу при виконанні виконавчого напису нотаріуса від 15.04.2014 №1272.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.

На момент виникнення спірних відносин умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку були визначені Законом №606-ХІV.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

За обставин цього спору виконавчий документ повернуто державним виконавцем стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону №606-ХІV.

З пояснень представника відповідача, наведених у відзиві на позов, суд встановив, що підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без його фактичного виконання стали такі обставини: відмова органу опіки і піклування у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника та відмова суду у встановленні способу і порядку виконання виконавчого напису нотаріуса.

Суд зауважує, що згідно зі статтею 49 Закону №606-ХІV повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для закінчення провадження. У свою чергу, зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №137/1649/17.

Наведене є передумовою для висновку про відсутність у державного виконавця підстав для зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №43328859.

Разом з цим суд враховує, що вже після прийняття державним виконавцем постанови від 15.10.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу набрало законної сили рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц, яким виконавчий напис від 15.04.2014 №1272, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Визнання судом виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, виключає можливість повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання та, як наслідок, доцільність арешту мана боржника за таким виконавчим документом.

Водночас наведена обставина не передбачена у частині четвертій статті 59 Закону №1404-VIII як одна з підстав зняття арешту з майна боржника.

У силу частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наведених обставин, оскільки на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника до спеціального розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно внесено запис №5677576 про обтяження - арешт нерухомого майна: квартира загальною площею 196,80 кв.м., АДРЕСА_2 , а виконавчий документ, у ході виконання якого накладено арешт визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця зняти арешт із зазначеного нерухомого майна.

При цьому суд виходить з того, що зняття арешту з нерухомого майна у спірних відносинах за будь яких умов є можливим виключно на підставі рішення суду, як те передбачено частиною п`ятою статті 59 Закону №1404-VIII.

Підстав для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця у спірних відносинах немає, оскільки матеріали справи не містять доказів надання представником позивача разом із заявою про зняття арешту копії рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2014 у справі №554/7847/14-ц з відміткою про набрання ним законної сили.

Доводи представника позивача про вручення копії згаданого рішення суду безпосередньо державному виконавцю не підтверджені документально.

Докази отримання відповідачем заяви від 08.09.2021 представником позивача не надані.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908,00 грн, що зарахований до спеціального фонду державного бюджету /а.с. 24, 25/.

Відповідач та третя особа доказів понесення судових витрат суду не надали.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково, понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн належить розподілити шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відділу коштів у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - Акціонерне товариство "ОТП Банк" про визнання бездіяльності протиправною та зняття арешту з нерухомого майна задовольнити частково.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 - квартири загальною площею 196,80 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , накладений у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису від 15.04.2014 №1272, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ).

Відповідач: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (; вул. Героїв-пожежних, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Третя особа: Акціонерне товариство "ОТП Банк" (; вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду або через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О. Кукоба