Справа № 440/9277/21
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9277/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянув у порядку спрощеного адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 4 червня 2021 року про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Кам`яні Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, площею 2,00га з кадастровим номером ділянки :01:012:0030;

- зобов`язати Кам`яно-Потоківську сільську раду Кременчуцького району Полтавської області розглянути повторно питання з урахуванням висновків суду про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Кам`яні Потоки, Кременчуцького району Полтавської області, площею 2,00га з кадастровим номером ділянки :01:012:0030.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 04 червня 2021 року про відмову у погодженні проекту землеустрою не ґрунтується на нормах земельного законодавства, оскільки єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази та встановлено строк для їх надання до суду.

15 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на те, що розробленню проекту землеустрою обов`язково передує звернення особи із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та відповідне рішення про надання дозволу. При цьому, Земельним кодексом України чітко встановлено, що саме ненадання дозволу на розробку землеустрою дає право особи замовити проект землеустрою за принципом "мовчазної згоди" без відповідного рішення органу місцевого самоврядування. У свою чергу відповідачем відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що позбавляє останнього права на розробку проекту землеустрою.

Справу розглянуто судом за правила спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району в межах Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району в межах населеного пункту (район Кам`янопотоківської гори) орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.

До заяви додано копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких визначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки зареєстрована у Кам`яно-Потоківській сільській раді Кременчуцького району 29 липня 2019 року вх. № 208/02-06.

29 серпня 2019 року ОСОБА_1 письмово повідомив Кам`яно-Потоківську сільську раду Кременчуцького району, що у зв`язку із тим, що протягом місячного строку з дня реєстрації заяви Кам`яно-Потоківська сільська рада Кременчуцького району не надала дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, ОСОБА_1 , керуючись статтею 123 Земельного кодексу України, замовив розроблення документації із землеустрою.

До повідомлення додано копію заяви від 29 липня 2019 року та договір від 29 серпня 2019 року на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Водночас рішенням Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.08.2019 № 30 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що бажана земельна ділянка належить до сільськогосподарських угідь пасовища, які не можуть передаватися у приватну власність згідно статті 34 Земельного кодексу України.

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки 2.0000 га сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства розташованої в межах с. Кам`яні Потоки на території Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району, кадастровий номер № :01:012:0030.

Рішенням Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району від 04 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з кадастровий номер :01:012:0030, площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Кам`яні Потоки.

Вважаючи свої права порушеними рішенням Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району від 04 червня 2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню від 04 червня 2021 року Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні проєкту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах с. Кам`яні Потоки», суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська рада питання регулювання земельних відносин повинна вирішувати виключно на пленарних засіданнях і відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом

Повноваження сільської, селищної, міської ради у галузі земельних відносин передбачені, зокрема, статтями 12, 122 Земельного кодексу України.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (стаття 122 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Так, частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною восьмою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частин дев`ятої та десятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №806/862/17.

Отже, відповідно до норм Земельного кодексу України передумовою для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є отримання дозволу для розробки проекту землеустрою та його погодження у встановленому статтею 1861 Земельного кодексу України порядку.

Водночас відповідно до абзацу 3 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України особа може замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу - за принципом "мовчазної згоди".

Так, відповідно до цього абзацу у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, принцип "мовчазної згоди" може бути застосований за наявності таких умов:

1) у місячний строк з дня реєстрації клопотання суб`єктом владних повноважень не було прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні;

2) у місячний строк з дня закінчення місячного строку з дня реєстрації клопотання заявником замовлено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та повідомлено суб`єкта владних повноважень про це шляхом направлення письмового повідомлення з доданим до нього договором на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином лише за наявності вказаних умов погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без попереднього отримання дозволу на розробку цього проекту має бути прийнятий відповідним суб`єктом владних повноважень для розгляду питання щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_1 звернувся 29 липня 2019 року.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно частини третьої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Аналогічний підхід до обчислення строків визначає і Європейська конвенція про обчислення строків (ETS N 76), підписана державами - членами Ради Європи 16.05.1972, яка набрала чинності 28.04.1983 (далі Конвенція). Ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені, зокрема, законом або судовим чи адміністративним органом (п. а статті 1 Конвенції).

Так, відповідно до статті 2 Конвенції для цілей цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає. Згідно з частиною 1 статті 3 Конвенції строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Частиною 2 статті 4 Конвенції визначено, що якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Таким чином, місячний строк розгляду заяви ОСОБА_1 розпочався 30 липня 2019 року та сплив відповідно 30 серпня 2019 року.

Як слідує із матеріалів справи, Кам`яно-Потоківською сільською радою Кременчуцького району 30 серпня 2019 року прийнято рішення № 30 "Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Кам`яні Потоки".

Доказів оскарження та скасування вищевказаного рішення сторонами не надано.

Отже, в даному випадку у позивача не виникло передбачених статтею 118 Земельного кодексу України правових підстав для замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу - за принципом "мовчазної згоди", а у відповідача, на час звернення позивача із заявою від 23 квітня 2021 року, - обов`язку затвердити проект землеустрою та передати у власність земельну ділянку до отримання відповідно дозволу.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд враховує, що позивачем у ході судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, що свідчили б про протиправність відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Натомість, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району від 04 червня 2021 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0030, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Кам`яні Потоки, прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кам`яно-Потоківської сільської ради Кременчуцького району (вул. Миру, 19, с. Кам`яні Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39763 ідентифікаційний код 22547199) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя К.І. Клочко