Справа № 380/13426/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13426/21 пров. № А/857/23453/21

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Брильовський Р.М. у м. Львові) у справі № 380/13426/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просив:

визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України від 18.06.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, оформленого висновком від 11.05.2021 та листом від 24.06.2021 № 28404/15-2021;

зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850;

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 призначити ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату йому встановлення інвалідності, та скерувати таке рішення до Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області для проведення виплати;

зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 29.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 року у справі № 380/8587/20, Міністерством внутрішніх справ України повторно розглянуто звернення позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Проте, відповідно до висновку від 11.05.2021 та листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 24.06.2021 № 28404/15-2021 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу Комісії не залучалися. Оскільки позивач вважає, що відповідачем порушено його права, за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України від 18.06.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, оформленого висновком від 11.05.2021 та листом від 24.06.2021 № 28404/15-2021. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що у Порядку № 850 не визначено підстав, з яких виходив відповідач при прийнятті рішення, а отже, дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ є протиправними.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання відповідача призначити одноразову грошову допомогу позивачу у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Вимогу позивача про виплату одноразової грошової допомоги суд вважав передчасною, оскільки відповідно до пунктів 10, 11 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що саме лише подання позивачем передбачених п.7 Порядку документів, не свідчить про наявність в нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. В компетенції МВС України є аналіз та дослідження змісту таких документів. У разі виявлення невідповідності таких документів встановленій формі, а також суперечності чи неповноти наявної в них інформації щодо обставин отримання особою травми, каліцтва чи захворювання, ця обставина виключає можливість прийняття МВС України будь якого з рішень, чи то про виплату одноразової допомоги чи про відмову. Крім цього зазначає, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що позивач з 01.11.1993 по 10.10.2007 проходив службу в органах внутрішніх справ.

29.01.2020 під час первинного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що відображено у виписці з акту огляду медико- соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 333382 від 29.01.2020.

Також згідно з довідкою серії 12 ААА №011347 від 29.01.2020 про результати визначення у застрахованої особи ступеня професійної працездатності у відсотках мені встановлено 45% втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з свідоцтвом про хворобу № 224 від 01.10.2007 військово-лікарської комісії ГУМВСУ у Львівській області встановлено, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

29.01.2020 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області скерувала на адресу МВС України пакет документів для призначення ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги пенсіонеру МВС в разі встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію».

Надалі матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги направлені на розгляд в Департамент фінансово-облікової політики МВС України.

Листом «Про повернення матеріалів» від 07.04.2020 № 11221/15-2020 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повідомив, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення документів, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами.

Матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто на адресу ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області на доопрацювання.

Відповідно до інформації наданої Департаментом охорони здоров`я та реабілітації листом від 07.04.2020 № 11221/15-2020 за результатами опрацювання матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу було встановлено, що окремі медичні документи оформлені з порушенням законодавства України.

Крім цього, відповідач встановив, що медико-соціальна експертна комісія ОСОБА_1 проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні медико-соціальної експертизи позивача представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися.

Зазначені факти послужили підставою для повернення матеріалів без прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.

Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача порушують його права та інтереси, звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 у справі № 380/8587/20 позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без прийняття рішення заяви ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та за результатами її розгляду відповідно до п. 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015, прийняти відповідне рішення; зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-денний строк після отримання заяви та повного пакету документів від ОСОБА_1 , надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності, відповідно до п. 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2021 року у справі № 380/8587/20 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі № 380/8587/20 - без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 позивач повторно 26.04.2021 звернувся із заявою до Головного управління МВС України у Львівській області про скерування матеріалів до МВС України для погодження та проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, до якої долучив: довідку серії 12 ААА № 011347 від 29.01.2020 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, копію виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.01.2020 до довідки серії 12 ААБ №333382, свідоцтво про хворобу № 224 від 01.10.2007, копію заяви від 29.01.2020, копію сторінок паспорта серії НОМЕР_1 , копію картки фізичної особи - платника податків, картку реквізитів карткового рахунку, довідку з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи» Обласна МСЕК №1» від 20.05.2020 №28, довідку Львівської обласної дирекції ПАТ «HACK «Оранта» від 22.05.2020 №1390-604, копію листа Департаменту охорони здоров`я та реабілітації МВС України від 18.03.2020 № 8553/33 та копію листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 07.04.2020 № 11221/15-2020.

Департаментом фінансово-облікової політики МВС України від 24.06.2021 №28404/15-2021, за результатами розгляду матеріалів, прийнято рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та затверджено відповідний висновок.

Також у даному листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України вказано, що «за результатами розгляду матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на те, що при огляді його медико-соціальною експертною комісією допущено порушення пунктів 10, 16 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи», відповідно до якого МСЕК колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. При проведенні МСЕК заявнику представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися та представлення його під час проведення медико-соціальної експертизи працівником ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не здійснювалось. При цьому, поліклінікою ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_1 для проходження МСЕК не скеровувався. Невідповідність надісланих матеріалів вимогам Положення унеможливила прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з Порядком».

Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області повернуто копію заяви з додатками, а також передано лист Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 24.06.2021 №28404/15-2021 та копію висновку ГУ МВС України у Львівській області від 11.05.2021.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (який набрав чинності 07.11.2015) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850(далі - Порядок № 850).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.п. 7 - 9 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 14 Порядку № 850 встановлено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), порання (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступки;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Проаналізувавши наведені положення законодавства в контексті встановлених обставин справи колегія суддів вважає, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих працівником міліції для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги),

Разом з цим, як правильно зазначив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у Порядку № 850 не визначено підстав, з яких виходив відповідач при прийнятті рішення, оскільки такі є вичерпними та передбачені цим Порядком.

Відтак, дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ є протиправними.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, то колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

Одночасно, колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Зважаючи на повноту встановлення судом обставин справи, встановлення наявності підстав для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, колегія суддів вважає, що захист прав позивача в такий спосіб не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Враховуючи наведене вище колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язання відповідача призначити одноразову грошову допомогу позивачу у зв`язку з одержанням ІІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 380/13426/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель