Справа № 404/2683/21
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2683/21
Номер провадження 2-а/404/50/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, просив скасувати постанову серії ЕАН №4047979 від 10 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення та визнати її незаконною, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, визнати дії інспектора протиправними, стягнути на користь позивача судовий збір та витрати пов`язані з наданням правничої (правової допомоги) у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 10 квітня 2021 року приблизно о 13:50 год. позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 212140 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та з причепом марки ПГМФ з державним номерним знаком НОМЕР_2 , коли при в`їзді в село Вільне Кропивницького району Кіровоградської області, був зупинений працівниками поліції.

Вказано, що позивач намагався вияснити причину зупинки, на що вони почали оглядати транспортний засіб з метою знайти причини для притягнення його до адміністративної відповідальності. Згодом повідомили, що вантаж, який він перевозив, не було надійно закріплено та було складено оскаржувану постанову про перевезення вантажу, що наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, а саме вантаж не був закріплений.

Вважає, що дана постанова є протиправною, незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначав, що поліцейський не роз`яснив йому права та обов`язки, відмовив у клопотанні щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою. Постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним правопорушення, не містить відомостей щодо фіксації правопорушення, а до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції. Відповідачем не зафіксовано порушення ним ПДР, яке б доводило його вину у вчиненні правопорушення, а при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2021 року адміністративний позову залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 квітня 2021 року відкрито провадження у адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

09 червня 2021 року від представника УПП до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову. До відзиву долучено копію оскаржуваної постанови, відеофіксацію з автомобіля відеореєстратору та нагрудного відеореєстратору, що записані на носій інформації DVD-R оптичний диск.

16 червня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що відзив подано з порушенням строку та вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим, просив не брати до уваги вказаний відзив.

01 липня 2021 року від представника УПП до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову. Вказував, про хибність твердження представника позивача про пропуск ним строку для подання відзиву, про необґрунтованість та безпідставність тверджень щодо порушення вимог чинного законодавства. Зазначав, що інспектором була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, постанова обґрунтована, винесена на підставі порядку передбаченому законодавством. Із відеозапису чітко встановлюється той, факт, що під час свого руху позивач перевозив у причепі великогабаритний вантаж, а саме колесо, яке не було закріплено.

Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

В судове засідання інспектор, представники УПП та Департаменту патрульної поліції не з`явились, повідомлялись належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 квітня 2021 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гордієнко Олександром Валерійовичем було винесено постанову серії ЕАН № 4047979 від 10 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підставою для складання даної постанови стало те, що 10 квітня 2021 року о 13:50 год. позивач керував транспортним засобом ВАЗ 212140 з державним номерним знаком НОМЕР_1 та з причепом марки ПГМФ з державним номерним знаком НОМЕР_2 , при цьому перевозив вантаж, що наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, ас саме: вантаж був не закріпленим, чим порушив п. 22 ПДР - порушення правил переведення вантажів.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями)

Відповідно до п. 1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно пункту 22 ПДР України передбачено, що Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Відповідно до ст. 222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявним в матеріалах справи відеодоказом, з якого чітко та однозначно вбачається перевезення позивачем вантажу, який не був надійно закріплений на автомобілі.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, позивачем не доведено неправомірності дій службової особи щодо винесення відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4047979 від 10 квітня 2021 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку що позов є необґрунтований та безпідставний, а відтак задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гордієнко Олександра Валерійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.02.2022 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда