Справа № 826/17893/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року м. Київ № 826/17893/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ,

вул. Провіантська (Галі Тимофієвої), 3)

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста

Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4В)

про визнання протиправною та скасування постанови №57/18/073-10058 від 23 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі по тексту також - позивач) з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову №57/18/073-10058 від 23 жовтня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що жодних рішень співвласників щодо проведення балансоутримувачем реконструкції об`єкта будівництва, а саме місць загального призначення не потребується.

Також представник позивача стверджував, що позаплановий захід здійснювався з перевищенням строку його проведення. При цьому, жодних рішень щодо зупинення проведення перевірки або ж продовження строку її проведення відповідачем не приймалося. Крім того, акт позапланового заходу з контролю за дотриманням позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено не уповноваженою особою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача вказав, що оскаржувана постанова є правомірною та прийнята з урахуванням всіх обставин справи, адже розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. В той же час, під час проведення позапланової перевірки, замовником будівництва не надано письмової та нотаріально засвідченої згоди співвласників житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у Голосіївському районі міста Києва щодо виконання будівельних робіт із реконструкції місць загального користування, розташованих у паркінгу житлового будинку за даною адресою під складські приміщення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 17 вересня 2018 року по 28 вересня 2018 року та з 04 жовтня 2018 року по 05 жовтня 2018 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу від 14 серпня 2018 року та направлень від 21 серпня 2018 року б/н та від 04 жовтня 2018 року б/н проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, а саме - перевірено дотримання замовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція приміщень місць загального користування, розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у місті Києві під складські приміщення», за результатами якої складено відповідний акт перевірки №б/н від 05 жовтня 2018 року.

В ході перевірки встановлено, що у відповідності до інвестиційно-підрядного договору від 30 жовтня 2003 року №106/10, укладеного між замовником-інвестором Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та генпідрядником-інвестором ТОВ «Фірма «Т.М.М.», вказані сторони домовились здійснити будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-побутового призначення та підземною автостоянкою за адресою: вул. Ломоносова, 73-79 у Голосіївському районі м. Києва, що частково або повністю споруджується на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні замовника-інвестора, та ввести їх в експлуатацію (пункт 2.1 статті 2 інвестиційно-підрядного договору).

Пунктом 3.6 статті 3 інвестиційно-підрядного договору від 30 жовтня 2003 року №106/10 передбачалось, що після введення об`єкту будівництва в експлуатацію генпідрядник-інвестор бере собі на баланс вказаний об`єкт для здійснення його подальшої експлуатації.

Згідно пункту 3.10 статті 3 інвестиційно-підрядного договору всі нежитлові приміщення об`єкту залишалися власністю генпідрядника-інвестора.

На підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 28 січня 2013 року, Управлінням дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України сертифікатом серії ІУ №42 від 06 лютого 2013 року засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (черги, окремого пускового комплексу): «Будівництво житлових будинків з приміщеннями соціально-побутового призначення та підземною автостоянкою (ІІ пусковий комплекс) за адресою: вул. Ломоносова, 73-79 у Голосіївському районі м. Києва» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Відповідно до наданого акту готовності об`єкта до експлуатації від 28 січня 2013 року: загальна площа паркінгу G6/G9 на 166 м/місць - 5910,50 кв.м.; площа на 166 м/місць - 2963,1 кв.м.

Так у ході перевірки та беручи до уваги надані та пред`явлені документи, а саме: технічний паспорт на паркінг на вул. Ломоносова, 73-ж Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 21 травня 2014 року №142644 та архітектурно-будівельні рішення робочого проекту «Реконструкція приміщень місць загального користування, розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у місті Києві під складські приміщення» том 1 встановлено, що замовником будівництва ТОВ «Фірма «Т.М.М.» виконано реконструкцію місць загального користування, які входять до місць спільного користування І-го та ІІ-го рівня паркінгу: V - орендне приміщення - 54,7 кв.м.; ХІІІ - орендне приміщення - 22,6 кв.м., ХІV - орендне приміщення - 49,4 кв.м., розташованих у паркінгу на відмітках - 7.050 та 4.000 житлового приміщення на вул. Ломоносова, 73ж під складські приміщення, які є спільним майном багатоквартирного будинку та не є власністю ТОВ «Фірма «Т.М.М.».

За результатами перевірки встановлено порушення статті 369 Цивільного кодексу України, пункту 3.6, пункту 4.3 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", частини другої статті 26, статті 31, частини восьмої статті 36, частини десятої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статті 11, статті 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», пункту 5 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903, пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року №45.

Зокрема, перевіркою встановлено, що проектна документація на перевіряємий об`єкт розроблена з порушенням статті 369 Цивільного кодексу України, оскільки не отримано письмової і нотаріально посвідченої згоди співвласників щодо відповідного розпорядження спільним майном.

В порушення пункту 3.6 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» ТОВ «Фірма "Т.М.М.» на час реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 25 січня 2018 року №КВ97 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 03 серпня 2018 року №КВ05 не володіло на законних підставах місцями загального користування, розташованими у паркінгу житлового будинку на вул. Ломоносова, 73ж, а тому не могло бути замовником будівництва та не могло затверджувати проектну документацію на вказаний об`єкт будівництва.

Оскільки відповідним проектом на об`єкт позивача передбачалась реконструкція місць загального користування, розташованих у паркінгу на відмітках -7.050 та -4.000 житлового будинку на вул. Ломоносова, 73ж під складські приміщення, тобто зміна функціонального призначення з місць загального користування (орендне приміщення) в складські приміщення, в порушення частини другої статті 26, статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 4.3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» не отримано основної складової вихідних даних, а саме містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

В порушення статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та пункту 5 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва, об`єкта архітектури не забезпечено авторський нагляд на час реконструкції місць загального користування, розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у м. Києві. Відсутній журнал авторського нагляду.

Також перевіркою встановлено, що у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 25 січня 2018 року №КВ97 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 03 серпня 2018 року №КВ05 наведено недостовірні дані в частині надання інформації щодо належно розробленої та затвердженої проектної документації, та щодо необхідності отримання містобудівних умов та обмежень для забудови земельної ділянки, оскільки не надано письмової та нотаріально засвідченої згоди співвласників житлового будинку по АДРЕСА_1 , чим порушено частину восьму статті 36 та частину десяту статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Перевіряючі прийшли до висновку, що ТОВ «Фірма «Т.М.М.» розроблено та затверджено проектну документацію на об`єкт будівництва неналежним чином та яка суперечить законодавству, з порушенням вимог будівельних норм, стандартів і правил, чим порушено статтю 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтю 23 Закону України «Про архітектурну діяльність», пункт 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05 жовтня 2018 року, де зазначалось про виявлене порушення частини восьмої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за що встановлена пунктом 2 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та винесено припис від 05 жовтня 2018 року із вимогою усунути допущені ТОВ «Фірма «Т.М.М.» порушення у термін до 05 грудня 2018 року із забороною експлуатації до усунення виявлених порушень.

Також, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем прийнято №57/18/073-10058 від 23 жовтня 2018 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 66 276,00 грн.

Незгода позивача із вказаною постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначає Закон України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року №687-XIV (надалі по тексту також - Закон №687-XIV, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно статті 10 Закону №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (надалі по тексту також - Закон №3038-VI, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

За приписами частини 1 статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі по тексту також - Порядок №553, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпунктів 1, 2 та 3 пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають службові посвідчення встановленого зразка, форма якого затверджується Мінрегіоном (пункт 4 Порядку №553).

Згідно приписів пункту 5 та пункту 7 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки визначені частиною третьою статті 41 Закону №3038-VI, положення якої також кореспондуються з пунктом 11 Порядку №553, зокрема, передбачено право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

У відповідності до пункту 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.

За приписами пунктів 13 та 14 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пунктів 16-23 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.

Завірена належним чином копія акта, складеного посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами проведеної на об`єкті будівництва перевірки, щодо невиконання приписів, виданих органом державного архітектурно-будівельного контролю генеральному підряднику (підряднику), стосовно порушень вимог нормативно-правових актів, будівельних норм та нормативних документів у сфері містобудівної діяльності, затверджених проектних рішень під час будівництва об`єктів та/або зупинення підготовчих та будівельних робіт надсилається до апарату Держархбудінспекції як органу ліцензування для прийняття відповідного рішення.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю ведуть облік справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та контролюють виконання приписів і постанов про накладення штрафів.

Аналіз наведених вище норм чинного законодавства у їх сукупності та взаємодії дає підстави для висновку, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил чи щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, ініціювання проведення перевірки відбувається згідно визначених законодавством підстав та закінчується оформленням її результатів у вигляді акту перевірки, а в разі виявлення певних порушень - з додатковим складанням протоколу, постанови, та відповідного припису.

Так, наявними матеріалами справи підтверджується, що направлення відповідача від 21 серпня 2018 року для проведення позапланового заходу строком дії з 17 вересня 2018 року по 28 вересня 2018 року отримано уповноваженою особою позивача за довіреністю Парфьоновим Є.О. 17 вересня 2018 року, що підтверджується підписом останнього на відповідному направленні.

Також, на направленні відповідача від 04 жовтня 2018 року міститься підпис про отримання його копії Парфьоновим Є.О. 05 жовтня 2018 року, що спростовує доводи представника позивача про те, що його не було належним чином повідомлено про направлення відповідача від 04 жовтня 2018 року.

Суд також враховує, що нормами чинного законодавства проведення позапланової перевірки обмежується строком у десять робочих днів та, у разі потреби, він може бути одноразово продовжений не більше ніж на два робочих дні за письмовим рішенням уповноваженої особи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається зі змісту службової записки начальника інспекційного відділу №2 управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Пікалової Ю.М., адресованої директору Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Кузьменку В.В., під час проведення перевірки уповноваженою особою ТОВ «Фірма «Т.М.М.» Парфьоновим Євгеном Олександровичем не було надано в повному обсязі всіх необхідних документів, а тому для проведення подальшої перевірки в даній записці містилось прохання подовжити термін проведення перевірки на два робочих дні.

Вказана службова записка завізована директором Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва та надано дозвіл на продовження проведення перевірки на два робочі дні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірна позапланова перевірка була проведена в межах законодавчо встановлених строків, а саме у строк в 12 робочих днів (в період з 17 вересня 2018 року по 28 вересня 2018 року та з 04 жовтня 2018 року по 05 жовтня 2018 року).

Наведене в сукупності спростовує твердження представника позивача про порушення відповідачем порядку та строків проведення позапланової перевірки, а тому суд відхиляє їх як законодавчо необґрунтовані та документально не підтверджені.

Стосовно суті виявлених в ході перевірки правопорушень, за які на позивача оскаржуваною постановою накладено штраф, суд враховує наступне.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII (надалі по тексту також - Закон №417-VIII, в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №417-VIII багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Предметом регулювання Закону №417-VIII, відповідно до частини першої статті 2, є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За пунктом 1 частини першої статті 6 Закону №417-VIII cпіввласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Згідно визначень, наведених у Додатку Б ДБН В.2.3-15:2007, гараж - будинок (споруда), частина будинку (споруди) або комплекс будинків (споруд) з приміщеннями для постійного або тимчасового зберігання, а також елементами технічного обслуговування легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів; гаражі підземні - споруди, позначка стелі основних приміщень яких нижче рівня спланованої поверхні землі; гаражі в цокольних і підвальних поверхах - вбудовані у будинки іншого призначення споруди, позначки підлоги основних приміщень яких нижче рівня спланованої поверхні землі на висоту відповідно не більше і більше половини висоти приміщень; машино-місце (на автостоянці або в гаражі) - площа, необхідна для встановлення одного автомобіля, що складається із площі горизонтальної проекції нерухомого екіпажа з додаванням розривів наближення (захисних зон) до сусідніх екіпажів або будь-яких перешкод; паркінг (англ. parking < park) - ставити автомобіль на стоянку (паркувати). У зарубіжній літературі та практиці паркінги - автостоянки, наземні (переважно відкритого типу) та підземні гаражі для тимчасового зберігання легкових автомобілів.

В адміністративному позові позивач, як на підставу обґрунтування своїх вимог посилається, зокрема, на роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28 січня 2011 року №7/10-884, відповідно до яких машинні місця (паркінги) не відносяться до категорії нежитлових приміщень, тому власники парко-місць не можуть бути членами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відтак жодних рішень співвласників щодо проведення реконструкції ТОВ «Фірма «Т.М.М.» спірних об`єктів не потребується.

Згідно роз`яснення від 12 березня 2016 року Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України окреме парко-місце та/або паркінг не є приміщенням (як допоміжним, так і нежитловим), і, відповідно, власники окремих парко-місць та/або паркінгу не є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку і не несуть обов`язку участі у фінансуванні витрат на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонти, технічне переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку.

Належність парко-місць (підземного паркінгу) до складу комплексу (житлового, житлово-офісного тощо) напряму залежить від джерела фінансування їх будівництва, що визначається у проектно-кошторисній документації на будівництво об`єкта та договорами інвестування.

З урахуванням положення інвестиційно-підрядного договору від 30 жовтня 2003 року №106/10, укладеного між замовником-інвестором Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та генпідрядником-інвестором ТОВ «Фірма «Т.М.М.», на думку суду відповідач дійшов помилкового висновку про належність орендних приміщень, на яких позивачем було проведено спірну реконструкцію, до спільної сумісної власності співвласників відповідного багатоквартирного будинку та про необхідність отримання позивачем згоди останніх на таку реконструкцію.

Водночас, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не надано доказів про належну реєстрацію права власності або права користування будь-якими приміщеннями за адресою вул. Ломоносова, 73 ж, літера «Б» у м. Києві, у тому числі права щодо законного володіння приміщеннями, які виступали об`єктом реконструкції.

Так, за визначенням пункту 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 07 лютого 2013 року №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за №336/22868, баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Відтак, фактичне утримання ТОВ «Фірма «Т.М.М.» підземного паркінгу за адресою вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б», у Голосіївському районі м. Києві на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 28 січня 2013 року, не є належним підтвердженням права власності на вказаний об`єкт, що підлягає державній реєстрації відповідно до вимог статті 182 Цивільного кодексу України та згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV.

Крім того, наказом позивача від 12 червня 2017 року №93/2 «Про розробку проектної документації» підтверджується той факт, що ініціювання спірної реконструкції згаданих об`єктів було розпочато з метою оформлення права власності на них та які введені в експлуатацію, як місця загального користування.

Також, беручи до уваги експлікацію приміщень робочого проекту «Реконструкція місць загального користування розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у м. Києві під складські приміщення», технічного паспорту на паркінг по вул. Ломоносова, 73ж, у Голосіївському районі м. Києва та техніко-економічні показники згідно наказу позивача від 02 жовтня 2017 року №8/10, у суду є підстави вважати, що уповноваженою особою відповідача зроблено правомірний висновок про те, що спірною реконструкцію передбачалась зміна функціонального призначення відповідних об`єктів, а отже останні не відповідають вимогам пункту 25 Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2017 року №289 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 листопада 2017 року за №1437/31305.

Стосовно порушення позивачем статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та пункту 5 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №903 (Порядок №903), суд зазначає, що згідно пункту 1 Порядку №903, останній визначає механізм здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств).

Згідно пункту 2 Порядку №903 авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Відповідно до пункту 5 Порядку №903 результати авторського нагляду фіксуються в журналі, що оформляється генеральним проектувальником у двох примірниках, один з яких зберігається у замовника, а другий - у генерального проектувальника.

Представник групи авторського нагляду під час відвідування об`єкта архітектури вносить в обидва примірники журналу зауваження щодо виявлених відхилень від затвердженого проекту разом з пропозиціями стосовно їх усунення та ознайомлює з ними під розписку відповідального представника підрядника.

Наказом позивача від 07 вересня 2018 року №2/9 «Про призначення посадових осіб, які відповідають за ведення авторського нагляду за реконструкцією» головним інженером проекту було призначено Сломонова С.В., однак в підтвердження правомірності висновків уповноваженої особи відповідача щодо виявлених порушень, не надано журналу авторського нагляду. Крім того, беручи до уваги дату прийняття наказу №2/9 авторський нагляд на час реконструкції місць загального користування, розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у м. Києві під складські приміщення позивачем як замовником будівництва не було забезпечено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем - замовником будівництва ТОВ «Фірма «Т.М.М.» було наведено недостовірні дані у декларації про готовність об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 03 серпня 2018 року №КВ05 «Реконструкція місць загального користування розташованих у паркінгу G6/G9 житлового будинку по вул. Ломоносова, 73ж, літера «Б» у м. Києві під складські приміщення» в частині надання інформації щодо належно розробленої та затвердженої проектної документації, та щодо необхідності отримання містобудівних умов та обмежень для забудови земельної ділянки, чим порушено частину 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а отже оскаржуваною постановою відповідача від 23 жовтня 2018 року №57/18/073-10058 позивача правомірно притягнуто до відповідальності за абзацом 2 пунктом 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з наведеним, враховуючи доводи та заперечення сторін, а також виходячи з наявних матеріалів справи, суд вважає що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на відмову в задоволенні позову підстави для здійснення розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук