Справа № 300/6938/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" лютого 2022 р. справа № 300/6938/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо неврахування до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 16.07.1992 по 31.12.1999, з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015 при призначенні позивачу пенсії за віком з 26.04.2019 згідно заяви від 27.05.2019 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за віком з врахуванням до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 16.07.1992 по 31.12.1999, з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно не зарахувало до страхового стажу позивача періоди здійснення підприємницької діяльності з 16.07.1992 по 31.12.1999, з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015. Зазначено, що період здійснення позивачем підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 підтверджується довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності. Також, зазначено, що вчасно у належному розмірі позивач сплачував внески, в тому числі і в спірні періоди.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 27.01.2022 витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним чином засвідчену довідку про сплату позивачем страхових внесків за час зайняття підприємницькою діяльністю за періоди з: 16.07.1992 по 31.12.1999, з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015. Також, витребувано в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належним чином засвідчену довідку про перебування позивача на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податків за вказані періоди (а.с.78, 79).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.12.2021. У відзиві представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначив, що на момент призначення пенсії позивачем не надано підтверджуючих документів про сплату внесків до пенсійного фонду. Аргументовано, що періоди здійснення підприємницької діяльності, вказані в підпункті 1 пункту 3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховуються для визначення права на призначення пенсії, а не зараховуються до загального страхового стажу при призначенні пенсії. Також зазначено, що визначальним фактором у зарахуванні періоду до страхового стажу для позивача є підтвердження сплати позивачем страхових внесків, а в частині визначення права на пенсію та розрахунку страхового стажу за період з 09.11.1994 по 30.06.2000 - довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності. Крім наведеного зазначено, що позивачем при призначенні пенсії надавались Індивідуальні відомості про застраховану особу ОК-5, де вказано періоди, за які сплачено страхові внески та відповідно врахування до страхового стажу. За 2002, 2004, 2005, 2006 та 2015 роки відсутні відомості про застраховану особу, що свідчить про неподання страхувальником звітності, що використовується в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування до органу пенсійного фонду. За роки 2004, 2007, 2008, 2009 та частково 2010 відсутня сплата внесків до пенсійного фонду, а за 2017 рік внески сплачені не в повному обсязі (50% мінімальної заробітної плати - 1600) та відповідно страховий стаж враховано пропорційно сплаченим страховим внескам - по 15 днів щомісячно. Також, відповідач посилається на порушення позивачем шестимісячного строку, встановленого для звернення до суду. На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 26.04.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.16, 17).
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 16.06.2021, в якій просив надати рішення про призначення пенсії, із розрахунком стажу та заробітної плати, яка врахована при призначенні позивачу пенсії за віком. Також, позивач просив, у випадку не врахування при призначені пенсії всіх періодів трудової діяльності чи зайняття підприємницькою діяльністю з 1992 року (по період за якого проводиться відповідне зарахування), провести перерахунок пенсії із врахуванням всіх зазначених періодів, що не увійшли до розрахунку страхового стажу позивача (а.с.57, 58).
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.01.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області листом №1649/6/09-19-12-03-12 від 04.02.2022 повідомило про те, що відповідно до інформації з Реєстру самозайнятих осіб позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Долинській державній податковій інспекції (дата державної реєстрації 16.07.1992, дата взяття на облік 16.07.1995, дата взяття на облік як платника єдиного внеску 20.07.2002). Також повідомлено, що відповідно до Переліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 термін зберігання осо бо вих ра хун ків пла т ни ків по да т ків і зборів (обов`яз кових платежів), звітів платників єдиного податку та інших декларацій, які відображають звітність усіх платників податків становить 5 років. Відповідно до інформаційних баз даних, наявних у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області позивач з 01.01.2012 по даний час здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування (а.с.83, 84).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №0900-0903-7/6490 від 16.02.2022, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.01.2022, надало суду копії довідки форми ОК-5 з відомостями про сплату позивачем страхових внесків та довідку про те, що позивач з 20.07.1992 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в області. За період з 20.07.1992 по 30.09.1996 документи про нарахування внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не збереглися. За період з 01.10.1996 про 31.12.1999 не нараховував страхові внески/збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.85-89).
На переконання позивача неврахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності: з 16.07.1992 по 31.12.1999, з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015, є протиправним, порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. З урахуванням наведеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За правилами частини 1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також призначення, перерахунку, виплати пенсії тощо, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01.01.2004, передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004 подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), а за період роботи починаючи з 01.01.2004 - за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з Порядком №637, за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, до трудового стажу зараховується - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці за період до 1 травня 1993р., а також, час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства.
Зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців періоди проведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003р. - на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Або довідки, виданої податковою інспекцією про перебування на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку.
Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності (крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування), з 01.07.2000р. підтверджується - довідкою з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі №414/1864/16-а.
Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 16.07.1992 зареєстрований як фізична особа-підприємець.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.01.2022 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області листом №1649/6/09-19-12-03-12 від 04.02.2022 повідомило про те, що відповідно до інформації з Реєстру самозайнятих осіб позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Долинській державній податковій інспекції (дата державної реєстрації 16.07.1992, дата взяття на облік 16.07.1995, дата взяття на облік як платника єдиного внеску 20.07.2002). Також повідомлено, що відповідно до Переліку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 термін зберігання особових рахун ків пла тників по датків і зборів (обов`яз кових платежів), звітів платників єдиного податку та інших декларацій, які відображають звітність усіх платників податків становить 5 років. Відповідно до інформаційних баз даних, наявних у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області позивач з 01.01.2012 по даний час здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування (а.с.83, 84).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом №0900-0903-7/6490 від 16.02.2022, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.01.2022, надало суду копії довідки форми ОК-5 з відомостями про сплату позивачем страхових внесків та довідку про те, що позивач з 20.07.1992 перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України в області. За період з 20.07.1992 по 30.09.1996 документи про нарахування внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не збереглися. За період з 01.10.1996 про 31.12.1999 не нараховував страхові внески/збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.85-89).
Відповідно до абзацу 7 частини 2 указу Президента України від 03.07.1998 №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва", суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Відділення державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки, до пенсійного фонду - 42 відсотки, на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків.
Суд встановив, що згідно квитанцій, доданих позивачем до матеріалів справи в період з 16.07.1992 по 31.12.1999 позивач сплачував внески до пенсійного фонду (а.с.22-35).
Оскільки квитанцій, доданих позивачем до матеріалів справи в період з 16.07.1992 по 31.12.1999 позивач сплачував внески до пенсійного фонду, то відповідач безпідставно не зарахував позивачу до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 16.07.1992 по 31.12.1999.
Щодо вимог про врахування до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 30.11.2009, з 06.12.2009 по 31.12.2009, з 05.01.2010 по 30.06.2010 та з 01.01.2015 по 31.12.2015, суд зазначає наступне.
Як зазначено вище на виконання ухвали суду про витребування доказів Головне управління ДПС в Івано-Франківській області листом №1649/6/09-19-12-03-12 від 04.02.2022 повідомило про те, що відповідно до інформації з Реєстру самозайнятих осіб позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Долинській державній податковій інспекції (дата державної реєстрації 16.07.1992, дата взяття на облік 16.07.1995, дата взяття на облік як платника єдиного внеску 20.07.2002). Відповідно до інформаційних баз даних, наявних у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області позивач з 01.01.2012 по даний час здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування (а.с.83, 84).
Відповідно до довідки з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5) за періоди: з липня по грудень 2004 року; з липня по грудень 2007 року; з січня по грудень 2008 року; з січня по грудень 2009 року; з січня по червень 2010 року позивачем сплачено страхові внески.
Згідно підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Отже, враховуючи вимоги підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу позивача для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинні бути включені періоди ведення позивачем підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, оскільки відповідно до довідки з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5) за періоди: з липня по грудень 2004 року; з липня по грудень 2007 року; з січня по грудень 2008 року; з січня по грудень 2009 року; з січня по червень 2010 року, позивачем частково сплачено страхові внески (єдиний внесок), і таке зарахування стажу здійснюється незалежно від розміру сплачених страхових внесків.
Щодо інших періодів: з 01.01.2004 по 31.06.2004; за 2005 рік; 2006 рік; з 01.01.2007 по 31.06.2007; за 2015 рік, суд зазначає, що відповідно до довідки з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5) позивачем не сплачено страхові внески за вказані періоди, при цьому, за 2005, 2006, 2015 рік відсутні відомості про застраховану особу позивача (а.с.86-88).
Додані позивачем квитанції за 2015 рік (а.с.50-53) не спростовують відсутності відомостей про застраховану особу позивача за 2015 рік, як наслідок відсутності у довідці з бази даних Реєстру застрахованих осіб інформації про сплату позивачем страхових внесків за вказаний період.
Оскільки відповідно до довідки з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5) позивачем не сплачено страхові внески за вказані періоди: з 01.01.2004 по 31.06.2004; за 2005 рік; 2006 рік; з 01.01.2007 по 31.06.2007; за 2015 рік, при цьому, за 2005, 2006, 2015 рік відсутні відомості про застраховану особу позивача (а.с.86-88), тому відповідачем обґрунтовано не враховано до страхового стажу позивача вказані періоди.
Таким чином, враховуючи відсутність в системі персоніфікованого обліку даних сплату страхових внесків за періоди: з 01.01.2004 по 31.06.2004; за 2005 рік; 2006 рік; з 01.01.2007 по 31.06.2007; за 2015 рік, вимоги позивача в частині визнання дій протиправними щодо неврахування до страхового стажу позивача періодів здійснення підприємницької діяльності: з 01.01.2004 по 31.06.2004; за 2005 рік; 2006 рік; з 01.01.2007 по 31.06.2007; за 2015 рік, при призначенні позивачу пенсії за віком з 26.04.2019 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за віком з врахуванням до страхового стажу позивача вказаних періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.06.2004; за 2005 рік; 2006 рік; з 01.01.2007 по 31.06.2007; за 2015 рік, є безпідставними.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 600,00 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні позивачу пенсії за віком з 26.04.2019 періодів здійснення підприємницької діяльності: з 16.07.1992 по 31.12.1999; з липня по грудень 2004 року; з липня по грудень 2007 року; з січня по грудень 2008 року; з січня по грудень 2009 року; з січня по червень 2010 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 26.04.2019 з врахуванням до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності: з 16.07.1992 по 31.12.1999 (включно); з липня по грудень 2004 року (включно); з липня по грудень 2007 року (включно); з січня по грудень 2008 року (включно); з січня по грудень 2009 року (включно); з січня по червень 2010 року (включно).
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.