Справа № 440/9832/21
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/9832/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Пальоки В.П.,

представника позивача Шульгіна Г.Л.,

представника відповідача Гизили Д.В.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-платник податків ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування в повному обсязі податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а саме: №0 від 11 серпня 2021 року; №0 від 11 серпня 2021 року; №0 від 11 серпня 2021 року; №0 від 11 серпня 2021 року; вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0 від 11 серпня 2021 року; рішення №0 від 11 серпня 2021 року.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України позивач має право на витрати у вигляді собівартості кондитерських виробів, реалізованих у 2009 році та оплачених у 2017 та 2018 роках, що підтверджується первинними документами. Позивач вважає правомірним віднесення сум земельного податку до витрат 2017-2019 років відповідно до підпункту 177.4.3 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, адже неоднозначне трактування цього підпункту в подальшому було усунуто Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Витрати на послуги з оренди у 2011 році відображені у Книзі обліку і витрат за 2020 рік з посиланням на первинні документи, а тому незрозуміло як перевіряючим розрахована сума витрат 77381,21 грн, яку зменшено за 2020 рік. Порушення, які встановлені з податку на доходи фізичних осіб, військовому збору та єдиному соціальному внеску, спростовуються автоматично, оскільки є похідними від інших встановлених порушень. Оскільки позивач за січень-грудень 2019 року отримав 983346,47 грн, а не 1 млн, як того вимагає пункт 181.1 статті 181 ПК України, то обов`язків щодо реєстрації платником ПДВ та щодо складання та реєстрації податкових накладних у нього не виникло.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року адміністративну справу за позовом Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийнято до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідач позов не визнав, зазначивши у відзиві на позовну заяву, про те, що собівартість готової продукції, дохід від реалізації якої позивачем отримано у 2017-2019 роках та яка відображена в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2019 роки в загальній сумі 692 219 грн, на 548 121,50 грн перевищує вартість залишків товарно-матеріальних цінностей, інформацію про яку надано ОСОБА_1 листом вх. № 27053/6/16-31 від 13.07.2021 та яка підтверджується актом попередньої документальної планової від 20.04.2015 № 531/16-03-17-01-10/ НОМЕР_1 . Перевіркою також встановлено завищення інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг відображених у графі 7 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017-2019 роки по причині включення до складу інших витрат сум земельного податку у 2017 році у сумі 47331,90 грн у 2018 році у сумі 44668,50 грн та у 2019 році у сумі 44035,20 гривень. ФОП ОСОБА_1 задекларовано чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом за 2020 рік і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця, понесеними у 2020 році у сумі 151757,97 грн, документально не підтверджена перевіркою сума витрат складає 77381,21 грн (229139,18 грн 151757,97 грн = 77381,21 грн). В порушення пункту 181.1 статті 181, пункту 183.1, пункту 183.2 ст. 183 ПК України ФОП ОСОБА_1 при перевищенні загальної суми доходу отриманого від здійснення операцій з реалізації продукції (надання послуг) протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), не було подано до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДПС у Полтавській області реєстраційної заяви платника податку на додану вартість. Дохід отриманий ФОП ОСОБА_1 був зазначений в книзі обліку доходів і витрат 60/663 та надійшов у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на розрахункові рахунки. В порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України ФОП ОСОБА_1 не було виконано обов`язок щодо складення податкових накладних і їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, а представник відповідача- заперечення.

Заслухавши вступне слово представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області за № 1459-П від 17 червня 2021 року та інформації в ЄДР стосовно внесення рішення про припинення та проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2017 року по 09 квітня 2021 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 09 квітня 2021 року, за результатами якої складено акт № 5564/16-31-07-10-09/ НОМЕР_1 від 21 липня 2021 року.

В ході перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 177.2, підпункту 177.4.2, підпункту 177.4.3, підпунктів 177.4.5, 177.4.6, 177.4.9 пункту 177.4 статті 177, пункту 181.1 статті 181, пунктів 183.1, 183.2 статті 183, пункту 187.1 статті 187, пункту 201.1 пункту 201.10 статті 201, пунктів 1.1, 1.2, 1.4, 1.5,161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 7 та частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено:

- податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 148755,33 грн, у тому числі за 2017 рік на 15696,17 грн, за 2018 рік на 111204,21 грн, за 2019 рік на суму 7926,33 грн, за 2020 рік на суму 13928,62 грн;

- єдиний внесок у сумі 34152,38 грн, в тому числі за 2017 рік у сумі 15952,70 грн, за 2019 рік у сумі 9687,78 грн, за 2020 рік у сумі 8511,90 грн;

- військовий збір на суму 12396,28 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 1308,01 грн, за 2018 рік у сумі 9267,02 грн., за 2019 рік у сумі 660,53 грн, за 2020 рік у сумі 1160,72 грн;

- податок на додану вартість на загальну суму 71304 грн, в тому числі за січень 2020 року на 14920 грн, за лютий 2020 року на 19589 грн, за березень 2020 року на 17207 грн, за квітень 2020 року на 5010 грн, за травень 2020 року на 8851 грн, за червень 2020 року на 12122 грн, за липень 2020 року на 1900 грн, за серпень на « 578» грн за вересень 2020 року на 189 грн, за жовтень на «-8404» грн, за листопад 2020 року на 167 грн, за грудень 2020 року на 333 грн;

а також не виконано обов`язок щодо складання податкових накладних в електронній формі та їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на протязі встановленого терміну на загальну суму 71304 грн, в тому числі за січень 2020 року на 14920 грн, за лютий 2020 року на 19589 грн, за березень 2020 року на 17207 грн, за квітень 2020 року на 5010 грн, за травень 2020 року на 8851 грн, за червень 2020 року на 12122 грн, за липень 2020 року на 1900 грн, за серпень на « 578» грн, за вересень 2020 року на 189 грн, за жовтень на «-8404» грн, за листопад 2020 року на 167 грн, за грудень 2020 року на 333 грн.

На підставі акту перевірки № 5564/16-31-07-10-09/ НОМЕР_1 від 21 липня 2021 року прийнято податкові повідомлення-рішення від 11 серпня 2021 року № 0 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 15205 грн, в т.ч за штрафними санкціями 2808,89 грн; № 0 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 182 462,01 грн, в т.ч. за штрафними санкціями 33706,68 грн; № 0 про застосування штрафу у розмірі 4475,93 грн за платежем з податку на додану вартість; № 0 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 91 376,00 грн, в т.ч. за штрафними санкціями 20072,00 грн; вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 11 серпня 2021 року № 10 на суму 34 152,38 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11 серпня 2021 року № 0 у вигляді штрафних санкцій в сумі 9 169,83 гривень.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування в повному обсязі.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, унормовані Податковим кодексом України /далі - ПК України, у редакціях, чинних на момент виникнення відповідних спірних правовідносин/.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11 серпня 2021 року № 0, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 182 462,01 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 148755,33 грн, за штрафними санкціями в сумі 33706,68 гривень; вимоги про сплату боргу від 11 серпня 2021 року № 0, якою визначено до сплати єдиний внесок в сумі 34152,38 грн та щодо рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11 серпня 2021 року № 0, яким визначено штрафні санкції в сумі 9169,83 гривень; податкового повідомлення-рішення від 11 серпня 2021 року № 0, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем з військового збору на загальну суму 15205 грн, в т.ч. за податковим зобов`язанням в сумі 12396,28 грн, за штрафними санкціями в сумі 2808,89 гривень.

Наказом ДПА України 24.12.2010 № 1025, який діяв до 18.10.2013, було затверджено форму книги обліку доходів і витрат, в якій фізичні особи підприємці на загальній системі оподаткування вели залишок товарних запасів, а саме заповнювали гр.2. «Залишок товарних запасів, матеріалів, сировини на кінець початок звітного періоду» та гр. 11 «Залишок товарних запасів, матеріалів, сировини на кінець звітного періоду». Відповідно до п. 3.2 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, затвердженого наказом ДПА України 24.12.2010 № 1025, який діяв до 18.10.2013, у графах 2 та 11 відображається сума нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів тощо на початок та кінець звітного податкового періоду, яка виводиться в грошовій формі, виходячи з ціни їх придбання.

В ході проведення перевірки ОСОБА_1 у відповідь на лист № 22692/6/16-31-07-10-15 від 18.06.2021 надано інформацію щодо залишків товарно-матеріальних цінностей (вх. № 27053/6/16-31 від 13.07.2021), які складають: станом на 01.01.2017 - 144098,35 грн, станом на 01.01.2018 - 144098,35 грн, станом на 01.01.2019 - 144098,35 грн, станом на 01.01.2020 0,00 грн, станом на 01.01.2021 0,00 гривень.

Інформація щодо залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2015 підтверджується актом попередньої документальної планової від 20.04.2015 № 531/16-03-17-01-10/ НОМЕР_1 .

Згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік ОСОБА_1 задекларовано вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані або використані у виробництві продукції (графа 5) у сумі 144098,35 гривень.

Згідно записів у книзі обліку доходів і витрат № 60/663, на підставі якої заповнено податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, до складу витрат віднесено суму 39869,02 грн, яка складає собівартість готової продукції, дохід від реалізації якої отримано у 2017 році (погашення дебіторської заборгованості): запис від 31.01.2017 - (відомість 2017 р.) в сумі 10887,02 грн; запис від 31.03.2017 - (відомість 2017 р.) в сумі 6382,05 грн; запис від 30.04.2017 - (відомість 2017 р.) в сумі 4504,97 грн; запис від 31.05.2017 - (відомість 2017 р.) в сумі 450,50 грн; запис від 31.12.2017 - (відомість 2017 р.) в сумі 17644,48 гривень.

Згідно записів у книзі обліку доходів і витрат № 60/663, на підставі якої заповнено податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, до складу витрат віднесено суму 508252,48 грн, яка складає собівартість готової продукції, дохід від реалізації якої отримано у 2018 році (погашення дебіторської заборгованості): запис від 31.01.2018 - (відомість 2018 р.) в сумі 9987,50 грн; запис від 31.03.2018 - (відомість 2018 р.) в сумі 498264,98 гривень.

Виходячи з вищевикладеного, собівартість готової продукції, дохід від реалізації якої отримано у 2017-2019 роках, яка відображена в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2019 роки в загальній сумі 692 219 грн на 548 121,50 грн перевищує вартість залишків товарно-матеріальних цінностей, інформацію про яку надано ОСОБА_1 листом вх. № 27053/6/16-31 від 13.07.2021 та яка підтверджується актом попередньої документальної планової від 20.04.2015 № 531/16-03-17-01-10/ НОМЕР_1 .

У відповідь на запит перевіряючого за № 3 від 09.07.2021 щодо правомірності включення до складу витрат собівартості продукції, яка відсутня у залишках та є документально не підтвердженою, надано пояснення та відомість розрахунку доходу та витрат, отриманих у 2017-2-018 роках від виробництва та реалізації кондитерських виробів, згідно якої собівартість реалізованих у 2009 році та оплачених у 2017-2018 роках кондитерських виробів віднесено до складу витрат, проте внесена сума витрат не підтверджена первинними документами.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПКУ об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з підпунктом 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати.

Таким чином проведеною перевіркою правомірно встановлено завищення вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції за 2017 рік на суму 39869,02 грн, та за 2018 рік на суму 508252,48 грн по причині включення до складу витрат собівартості продукції (кондитерські вироби), яка відсутня на залишках нереалізованих товарних запасів, сировини, матеріалів, тощо на 01.01.2017, що підтверджується ФОП ОСОБА_1 у відповіді на лист № 22692/6/16-31-07-10-15 від 18.06.2021 та даними акту попередньої перевірки від 20.04.2015 № 531/16-03-17-01-10/ НОМЕР_1 , чим порушено п.177.2 ст. 177, пп.177.4.5 п.177.4 ст. 177 ПК України.

Відповідно до підпункту 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України у редакції, яка діяла до 23.05.2020 до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, зокрема, суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно).

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Таким чином, фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування до 23.05.2020 не мав права включити до складу витрат суму сплаченого земельного податку за використання в господарській діяльності земельної ділянки.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Таким чином проведеною перевіркою правомірно встановлено завищення інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг відображених у графі 7 додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2017-2019 роки по причині включення до складу інших витрат сум земельного податку у 2017 році у сумі 47331,90 грн у 2018 році у сумі 44668,50 грн та у 2019 році у сумі 44035,20 гривень.

Відповідно до п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп.177.4.4 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, зокрема, витрати, на ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності.

Згідно із підпунктом 14.1.36, ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання в оренду власного майна (цех по виготовленню борошняних та кондитерських виробів), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кременчуцькою міською радою Полтавської області 07.06.2006.

Згідно договору дарування від 20.03.2020 року, зареєстрованого у реєстрі за № 848, ОСОБА_1 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 нерухоме майно цех по виготовленню борошняних та кондитерських виробів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 204889325 від 20.03.2020, власником цеху по виготовленню борошняних та кондитерських виробів, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.03.2020 № 51717049.

Станом на 01.01.2020 дебіторська заборгованість ТОВ «СІМІРАМ» () перед ФОП ОСОБА_1 становить 229139,18 грн., що підтверджується наданими на перевірку документами, відповіддю платника на лист від 18.06.2021 № 22692/6/16-31-07-10-15 (вх. №27050/6/16-31 від 13.07.2021) та розгорнутою інформацією в розрізі договорів, періодів виникнення та погашення дебіторської заборгованості, наданої ФОП ОСОБА_3 08.07.2021 на запит перевіряючого №1 від 07.07.2021.

Згідно банківських виписок за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 встановлено, що отриманий дохід у загальній сумі 659907,02 грн складається із доходу, отриманого як погашення дебіторської заборгованості від надання в оренду власного майна у сумі 229139,18грн. (21.09.2020 у сумі 33200,00 грн. з призначенням платежу оренда згідно договору № 3 від 13.05.11, № 5 від 01.08.11, № 1 від 03.01.12 та 21.10.2020 у сумі 195939,20 грн. з призначенням платежу оренда згідно договору № 1 03.01.2012, №2 від 30.11.12, 2 від 03.07.17) від підприємства ТОВ «СІМІРАМ» () на підставі договорів оренди № 3 від 13.05.2011, №5 від 01.08.2011, № 1 від 03.01.2012, № 2 від 30.11.2012, №2 від 03.01.2017 та доходу від надання майна в оренду у 2020 році у сумі 430767,84 грн.

Згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ФОП ОСОБА_1 задекларовано суму витрат, пов`язаних з отриманими у 2020 році доходами (вартість комунальних послуг та будівельних матеріалів, заробітної плати) у сумі 508149,05 грн.

За висновками контролюючого органу, платником документально не підтверджено витрати, які є собівартістю наданих послуг оренди у 2011 році ТОВ «СІМІРАМ» (), оплату за які отримано від контрагента у 2020 році у сумі 229139,18грн. Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 задекларовано чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом за 2020 рік і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця, понесеними у 2020 році у сумі 151757,97грн., документально не підтверджена перевіркою сума витрат складає 77381,21грн (229139,18грн 151757,97грн=77381,21грн.).

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремленні підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п.16.1 ст.16 Кодексу платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).

Перелік витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, визначений п. 177.4 ст. 177 ПКУ.

Відповідно до пп. 177.4.5 п177.4 ст.177 ПКУ не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів за 2020 рік на суму 77381,21 грн, чим порушено п.177.2, пп.177.4.5 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями.

Суд не погоджується саме з розрахунком суми витрат 77381,21 грн, на яку, за висновком контролюючого органу, завищено витрати у 2020 році, адже як зазначає сам відповідач в акті перевірки згідно банківських виписок за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 позивачем отримано дохід у загальній сумі 659907,02 грн, в тому числі 229139,18грн від погашення дебіторської заборгованості від надання в оренду власного майна та згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ФОП ОСОБА_1 задекларовано суму витрат, пов`язаних з отриманими у 2020 році доходами (вартість комунальних послуг та будівельних матеріалів, заробітної плати), у сумі 508149,05 грн, тобто витрати у сумі 508149,05 грн можуть зменшити загальний оподатковуваний дохід, отриманий у 2020 році, з отриманням якого вони понесені. Оскільки 659907,02 грн доходу включає в себе і дохід 229139,18грн, то висновок контролюючого органу про можливість зменшення загального оподатковуваного доходу на 508149,05 грн не узгоджується з проведеним розрахунком завищеної суми витрат 77381,21грн (229139,18грн 151757,97грн).

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску із суми доходу, на який нараховується єдиний внесок у період у період 2015-2021рр. у розмірі 22% (2015 рік 34,7%), задекларованого ФОП ОСОБА_1 , встановлено його заниження у сумі 34152,38 грн: за 2017 рік у сумі 15952,70 грн, за 2019 рік у сумі 9687,78 грн, за 2020 рік у сумі 8511,90 грн, що відбулося по причині заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

У зв`язку з викладеним встановлено порушення фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 п. 2 ч. 1 ст. 7 та ч. 5 ст. 8 Закону № 2464 у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 34152,38 грн, в тому числі за 2017 рік у сумі 15952,70 грн, за 2019 рік у сумі 9687,78 грн, за 2020 рік у сумі 8511,90 гривень.

Відповідно до пп.1.6. п.161 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі ПКУ) платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Кодексу.

Платниками військового збору є особи визначені п.162.1 ст.162 Кодексу.

Відповідно до пп.162.1.1. п.162.1 ст.162 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) платником збору є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.163.1.1. п.163.1 ст.162 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. п.177.2 ПКУ зазначено, що об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому п.57.1 ст.57, ст.168 Кодексу, за ставкою 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, відповідно до пп.161.1.3 п.161 Кодексу.

Об`єктом оподаткування фізичної особи підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПКУ).

Ставка збору складає 1,5 відсотка об`єкта оподаткування (підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Самозайнята особа ОСОБА_1 у період з 01.01.2017 по 09.04.2021 перебував на загальній системі оподаткування.

Відповідно до пп.1.1 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємець нараховував та сплачував військовий збір у розмірі 1,5% з чистого доходу нарахованого у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2017-2021 роки у сумі 16602,61 грн., у тому числі за 2017 рік у сумі 355,67 грн., за 2018 рік у сумі 11764,39 грн., за 2019 рік у сумі 2206,18 грн., за 2020 рік у сумі 2276,37 грн., за 2021 рік у сумі 0,00 грн.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором встановлено його заниження в сумі 12396,28 грн., у тому числі за 2017 рік у сумі 1308,01 грн., за 2018 рік у сумі 9267,02 грн., за 2019 рік у сумі 660,53 грн., за 2020 рік у сумі 1160,72 грн, внаслідок порушень, виявлених стосовно правильності обчислення податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішень в частині визначення відповідних зобов`язань, визначених контролюючим органом у зв`язку з таким порушенням, а саме: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем у сумі 1160,72 грн; податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у сумі 13928,62 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Полтавській області №Ф-0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску у сумі 8511,90 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 штрафної санкції у сумі 851,19 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0 про застосування штрафу у розмірі 4475,93 грн за платежем з податку на додану вартість:

Відповідно до п. 181.1 ст.181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої третьої групи.

Згідно п.183.1, п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України будь яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто оподатковуваних операцій, визначеного у ст.181 цього Кодексу.

У п.183.6 ст.183 ПКУ зазначено, що у разі якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день.

У відповідності до п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України будь яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Пунктом 9 розд. 1 Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 визначено, що податкова звітність подається до контролюючого органу особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами розділу V Кодексу.

Підпунктом 54.3.1 п.54.3 ст.54 ПКУ передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, що підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Перевіркою встановлено, що в порушення пп. 181.1 ст.181, п.183.1, п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 при перевищенні загальної суми доходу отриманого від здійснення операцій з реалізації продукції (надання послуг) протягом останніх 12 календарних місяців, 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), не було подано до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДПС у Полтавській області реєстраційної заяви платника податку на додану вартість. Дохід отриманий ФОП ОСОБА_1 був зазначений в книзі обліку доходів і витрат 60/663 та надійшов у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на розрахункові рахунки:

Обсяг оподатковуваних операцій 1000000 гривень ФОП ОСОБА_1 вперше досягнуто у грудні 2019 року, реєстраційна заява для реєстрації платником податку на додану вартість повинна була бути подана до 10 січня 2020 року.

У відповідь на запит перевіряючого за № 4 від 12.07.2021 щодо нереєстрації платником податку на додану вартість після досягнення оподатковуваних операцій 1000000 гривень, який вручено 12.07.2021 довіреній особі ОСОБА_1 ОСОБА_4 , 13.07.2021 надано пояснення, в якому підтверджено надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок у сумі 1265898,36грн, проте зазначено що дана сума включає в себе суми сплати заборгованості за попередні періоди (тобто такі, що є другою подією), загальна сума таких надходжень протягом січня грудня 2019 року складає 282551,89грн.

Зазначене пояснення не спростовує порушення, оскільки відповідно до п. 181.1 ст.181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої третьої групи.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11 серпня 2021 року № 0, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 91 376,00 грн, в т.ч. за основним платежем - 71304,00 грн, за штрафними санкціями - 20072,00 гривень:

Відповідно до п.183.10 ст. 183 Податкового кодексу України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

ФОП ОСОБА_1 у 2020 році отримано дохід у розмірі 659907,02 грн., у тому числі у сумі 229139,18грн. як погашення дебіторської заборгованості ТОВ «Сімірам» за договорами оренди № 3 від 13.05.11, № 5 від 01.08.11, № 1 від 03.01.12, № 2 від 30.11.12, Договір оренди № 2 від 03.01.17, суми податку на додану вартість від надання яких були включені до складу зобов`язань попередніх періодів та доходу у сумі 430767,80грн., який отримано від надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна у поточному 2020 році та 2019 році після анулювання реєстрації платником ПДВ.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно із п.185.1 ст.185 ПКУ об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу.

Таким чином база оподаткування ПДВ складає за січень 2020 року - 89518,50 грн., за лютий 2020 року - 117534,79 грн., за березень 2020 року - 103239,45 грн., за квітень 2020 року - 30057,07 грн., за травень 2020 року - 53106,97 грн., за червень 2020 року - 72733,70 грн., за липень 2020 року - 11397,77 грн., за серпень 2020 року - -3470,85 грн., за вересень 2020 року - 1132,10 грн., жовтень 2020 року - -50423,13 грн., листопад 2020 року 1000,00 грн., грудень 2020 року 2000,00 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 11.01.2020 по 09.04.2020 встановлено їх заниження на загальну суму 71304 грн. в тому числі за січень 2020 року на 14920 грн., за лютий 2020 року на 19589 грн., за березень 2020 року на 17207 грн., за квітень 2020 року на 5010 грн., за травень 2020 року на 8851 грн., за червень 2020 року на 12122 грн., за липень 2020 року на 1900 грн., за серпень на « 578» грн. за вересень 2020 року на 189 грн., за жовтень на «-8404» грн., за листопад 2020 року на 167 грн., за грудень 2020 року на 333 грн., чим порушено п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2 ст. 183, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями.

Вказані перевіркою порушення позивач не спростував, а тому суд доходить висновку про правомірне прийняття оскаржуваних рішень ( у відповідних частинах).

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позивачем за подання позову сплачено судовий збір у сумі 13368,50 грн та при цьому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із загальної суми позовних вимог, то сума судового збору відповідно до задоволеної частини вимог складає 244,52 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 244,52 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем у сумі 1160,72 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у сумі 13928,62 грн.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Полтавській області №Ф-0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 недоїмки з єдиного внеску у сумі 8511,90 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Головного управління ДПС у Полтавській області №0 від 11 серпня 2021 року у частині визначення ОСОБА_1 штрафної санкції у сумі 851,19 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 244,52 грн ( двісті сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21 лютого 2022 року.

Суддя Н.І. Слободянюк