Справа № 440/18118/21
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/18118/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови, а саме просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Канюки Юлії Миколаївни щодо накладення арешту на кошти: картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК";

- визнати протиправною та скасувати постанову від 01.11.2021 у виконавчому провадженні №65061480, про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК";

- зобов`язати старшого державного виконавця Канюк Юлію Миколаївну розблокувати картку № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК".

В обґрунтування позову зазначено, що в рамках проведення виконавчого провадження ВП№65061480, постановою про арешт коштів боржника від 01.11.2021 Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в особі старшого державного виконавця було накладено арешт на картковий банківський рахунок позивача картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки на зазначений рахунок отримує заробітну плату, що підтверджується випискою з карткового рахунку, яка додається до заяви. Крім того, стверджує, що накладення арешту на зарплатний рахунок позбавляє позивача можливості його використовувати на 100%, хоча максимальний розмір відрахувань відповідно до статті 70 Закону України Про виконавче провадження складає 20%. Також зазначає, що відповідно до частини 3 статті 52 Закону України Про виконавче провадження не підлягають арешту в порядку, встановленому законом кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних рахунках та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Крім того, зазначає, що 08.12.2021 винесена ухвала Ленінським районним судом м. Полтава про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №26274 від 19.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 22250 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам частини другої статті 160, частин першої та третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/18118/21, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.02.2022 до суду відповідач надав відзив на позов в якому зазначено, що на виконанні у відділі перебуває ВП №65061480 з примусового виконання виконавчого напису №26274 від 19.02.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 22250 грн. Відповідно до статті 26 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем 09.04.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.11.2021 державним виконавцем на підставі статті 56 Закону України Про виконавче провадження у ході проведення виконавчих дій винесено постанову про арешт коштів позивача.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2021 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшла заява про примусове виконання рішення, у якій стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №26274 від 19.02.2021, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 22250 грн.

09.04.2021 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65061480 з примусового виконавчого напису №26274 від 19.02.2021.

01.11.2021 старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП№ 65061480 відповідно до якої керуючись статтею 56 Закону України Про виконавче провадження накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 24637 грн.

Позивач не погоджуючись із зазначено постановою звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII).

За приписами ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII установлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Статтею 48 Закону № 1404-VIII встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом /частина друга статті 48 Закону № 1404-VIII/.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Отже, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на відкриті банківські рахунки боржника.

Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди позивача з постановою державного виконавця про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування його заробітної плати.

Так, у силу положень ст. 59 Закону № 1404-VIII убачається, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Водночас, як убачається з матеріалів справи, документальне підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, відповідачу подано не було.

Крім цього, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що максимальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідно до статті 70 Закону України Про виконавче провадження складає 20%, однак відповідачем накладено арешт на весь зарплатний рахунок позивача, що в свою чергу позбавляє можливості його використовувати на 100%.

Судом не заперечується, що відповідно статті 70 Закону № 1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Тобто, законом визначено окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати та встановлено відповідні заборони у відсотковому визначенні для таких стягнень.

Однак, суд звертає увагу, що нормою статті 70 Закону № 1404-VIII встановлено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, а не відсотковий розмір стягнення з арештованих коштів боржника.

Крім цього, відповідно до статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином, у випадку прийняття рішення виконавцем про звернення стягнення на заробітну плату у порядку ст. 68 Закону № 1404-VIII, приймається - постанова про звернення стягнення на заробітну плату, з урахуванням відсотку визначеному нормами статті 70 Закону № 1404-VIII, яка направляється установі, яка виплачує боржнику таку заробітну плату.

Поряд з цим, у даній справі , спірною є - постанова про арешт коштів боржника, прийнята у рамках ст. 56 Закону № 1404-VIII , яка направляється до виконання банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна.

Отже, у спірних правовідносинах, судом не можуть бути застосовані норми статті 70 Закону України Про виконавче провадження, оскільки, у даному випадку позивач оскаржує дії відповідача та постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК, а не постанову про звернення стягнення на заробітну плату.

Зазначена позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 520/4794/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 08.12.2021 про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №26274 від 19.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 22250 грн, необхідно зазначити наступне.

Оскаржувана постанова у даній справі прийнята відповідачем 01.11.2021, водночас, ухвала Ленінського районного суду м. Полтава про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 26274 від 19.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал заборгованості в розмірі 22250 грн, винесена 08.12.2021. З огляду на що, постановлена ухвала про зупинення стягнення не може бути підставою для визнання дій старшого державного виконавця Канюки Юлії Миколаївни щодо накладення арешту на кошти протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Інших зауважень стосовно порушення відповідачем порядку винесення спірної постанови у виконавчому провадженні №65061480 позовна заява не містить.

Таким чином, дії державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника відповідають приписам Закону № 1404-VIII, є правомірними та такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Отже, у задоволенні вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Канюки Юлії Миколаївни щодо накладення арешту на кошти: картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та визнання протиправною та скасування постанови від 01.11.2021 у виконавчому провадженні №65061480, про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, картка № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", слід відмовити.

Також, як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання старшого державного виконавця Канюк Ю.М. розблокувати картку № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК".

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Чураївни, буд.1/1, м. Полтава, Полтавська область, 36004, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова