Справа № 600/4508/21-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 лютого 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/4508/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ГУ ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень.

У позові позивач просить скасувати наступні податкові повідомлення-рішення:

1. від 04.04.2019 № 0-2401 на суму 1966,67 грн з податку на нерухоме майно, відмінне вiд земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік;

2. від 05.08.2019 № 0-2401 на суму 1400,67 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік;

3. вiд 05.08.2019 № 0-2401 на суму 10681,06 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік;

4. від 05.08.2019 № 0-2401 на суму 13917,34 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості за 2018 рік;

5. вiд 05.08.2019 № 0-2401 на суму 12942,88 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості за 2018 рік;

6. від 05.08.2019 № 0-2401 на суму 1764,23 грн з податку на нерухоме майно, відмінне вiд земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 рік;

7. вiд 25.03.2020 № 0-2401 на суму 4940,83 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік;

8. від 25.03.2020 № 0-2401 на суму 36248,76 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості за 2019 рік;

9. від 25.03.2020 № 0-2401 на суму 38977,91 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктiв нежитлової нерухомості за 2019 рік;

10. вiд 25.03.2020 р № 0-2401 на суму 29914,15 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi с власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік;

11. від 25.03.2020 № 0-2401 на суму 3922,83 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік;

12. від 25.03.2020 № 0-2401 на суму 2204,39 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, якi є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019 рік;

13. від 16.01.2020 № 5175-50 на суму 3380,8 грн з податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2017 рік.

Позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач вказував, що про наявність оскаржуваних податкових повідомлень рішень він дізнався 12.07.2021 після отримання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 600/3025/21-а за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до нього про стягнення податкового боргу.

При цьому позивач стверджував, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення він не отримував, оскільки не проживав та не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на пропущення позивачем шестимісячного процесуального строку звернення до суд, з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.11.2020 по справі 500/2486/21-а.

Крім того, відповідач стверджував, що оскаржувані податкові повідомлення рішення були направлені позивачу рекомендованими поштовими відправленнями за останньою відомою адресою місцезнаходження згідно Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, а саме: АДРЕСА_1 .

Розглянувши подані заяви та клопотання учасниками справи, перевіривши матеріалами справи, суд зазначає наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 16.01.2020 № 5175-50.

З матеріалів справи видно, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 600/3025/21-а відкрито провадження за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 162262,52 грн, який ґрунтується на оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях від 04.04.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 16.01.2020 № 5175-50.

Судом встановлено, що адміністративний позов та додані до нього документами направлено ГУ ДПС у Чернівецькій області на адресу позивача с. Чорногузи, Вижницький район, Чернівецька область, які отримано останнім 07.07.2021, а ухвалу суду про відкриття провадження у справі 19.07.2021, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 32, 32 на звороті, 33, 34- 36, 37, 37 на звороті, 126).

Стосовно дотримання позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, суд зазначає, що загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Частиною 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вищенаведені правові положення свідчать, що законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому приписи ст. 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

При наданні правової оцінки питанню дотримання позивачем строку звернення до суду, необхідно встановити день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свої прав, свобод та інтересів.

Для визначення моменту, з якого розпочинається перебіг строку звернення до суду з вимогами про оскарження податкових повідомленнях-рішеннях необхідно виходити із нормативного регулювання порядку надіслання таких рішень на адресу платника податків.

Так, за правилами абз. 6 п. 42.4 ст. 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

При цьому п. 42.3 статті 42 ПК України передбачено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Таким чином, за загальним правилом невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну ним місця проживання позбавляє його можливості посилатися у відповідному спорі на обставини невручення йому відповідних документів, якщо буде встановлено, що такі документи були направлені на визначену скаржником при взятті на облік адресу.

Водночас, на переконання суду, такі негативні наслідки не можуть бути поширені на випадок, коли контролюючий орган станом на дату надіслання відповідних документів володіє достовірною інформацією про зміну платником податку місця проживання, в тому числі, за наслідками отримання таких відомостей від інших державних органів в порядку обміну інформацією.

Суд зазначає, що органи державної влади повинні уникати проявів надмірного формалізму при реалізації наданих їм повноважень та сприяти іншим учасникам публічних правовідносин у реалізації їх прав, зокрема щодо належного та своєчасного сповіщення про прийняті суб`єктом владних повноважень відносно них рішення.

Враховуючи викладене, за наявності у розпорядженні контролюючого органу достовірних відомостей про актуальне місце проживання (місце перебування) платника податків невчинення контролюючим органом дій із надіслання документів також і на таку адресу може бути розцінено судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 у справі № 460/5322/20.

З матеріалів справи видно, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.04.2019 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, вiд 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 25.03.2020 № 0-2401, від 16.01.2020 № 5175-50 направлялися відповідачем на адресу позивача, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 74, 78, 80).

Згідно довідок Укрпошти про причини повернення рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштові кореспонденції поверталися до контролюючого органу із зазначенням причин повернення: «неправильно зазначена адреса»; «за даною адресою не проживає» (а.с. 74, 78, 80).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.10.2004 та взятий на облік Вижницькою ДПІ 05.10.2004; місце знаходження: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи.

Про місце проживання позивача з 05.05.1996 за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи також свідчить відмітка зроблена в паспорті серії НОМЕР_2 , виданим Вижницьким РВ УМВС України у Вижницькому районі.

Аналогічні відомості містяться в Ідентифікаційних даних позивача, які надані відповідачем до суду (а.с. 127-128).

Водночас, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401, вiд 05.08.2019 № 0-2401, від 05.08.2019 № 0-2401 направлено відповідачем на адресу позивача, а саме: с. Чорногузи, Вижницький район, Чернівецька область, та отримані ним 14.08.2019 (а.с. 82).

Вирішуючи питання про поважність наведених позивачем обставин пропуску ним строку звернення до суду, враховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений приписами ч. 4 ст. 9 КАС України, з`ясував, що у розпорядженні відповідача станом на час винесення спірних у цій справі податкових повідомлень-рішень були відомості про зареєстроване місце проживання позивача за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи.

Суд також звертає увагу, що у поданих позивачем податкових деклараціях платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік, 2019 рік, які отримано контролюючим органом відповідно, 07.02.2019 та 03.02.2020, зазначено податкову адресу, а саме: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи (а.с. 127, 128-129).

Більше того, суд констатує, що контролюючий орган звертаючись до суду з позовом про стягнення з позивача податкового боргу, направив копію позову та доданих до нього документів за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не вжив всіх залежних від нього заходів щодо прийняття відносно позивача оскаржуваних рішень.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.п. 56.18, 56.19 п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. У разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 26.11.2020 року у справі № 500/2486/19, згідно якої, що положення Податкового кодексу України поширюються на відносини щодо обрахунку строку звернення до суду з позовами про оскарження рішення контролюючого органу. При оскарженні рішення податкового органу слід застосовувати строки подання позову визначені у підпунктах 56.18, 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, тобто один місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, у разі застосування процедури адміністративного оскарження. Верховний Суд вказував, що пункт 56.19 статті 56 Податкового України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження. Норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальною щодо норми частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Дійсно, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду, справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Каменівська проти України»). Проте, при зміні правового регулювання визначення строку звернення до суду, особу не слід обмежувати у її праві звернення до суду. Тим більше, коли підхід до визначення строку звернення до суду з позовом змінився під час дії строку, який має значення для позивача та під час оспорюваного періоду.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, Верховний Суд вказав на застосування свого рішення. Верховний Суд вказував, що у справі, що розглядається, Верховний Суд у складі судової палати формулює висновок у розвиток і уточнення зазначеного підходу при оскарженні податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань. Проте зміна підходів до правозастосування в таких правовідносинах не була непередбачуваною. Задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Суд вказує, що у постанові від 29.09.2021 у справі № 640/25944/19 Верховний Суд вказував, що, у разі коли спірні правовідносини у справі, виникли до рішення Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 500/2486/19, тобто до зміни правової позиції щодо строків судового оскарження рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, слід враховувати попередню судову практику щодо строків звернення. З метою недопущення обмеження права на доступ до суду через зміну судової практики, суд констатує відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. Такий підхід вже використовувався Верховним Судом.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що позивачем строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а відтак клопотання ГУ ДПС у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241 - 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом та поновити такий строк.

3. У задоволенні клопотання ГУ ДПС у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Левицький