Справа № 221/4908/21
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року Справа № 221/4908/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юркова Е.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-
26 жовтня 2021 року на виконання ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
- визнати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 Про результати службового розслідування, пункт 1, за порушення вимог абзацу 2 статі 188 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, абзацу 5 статі 11 Статуту внутрішньої служби та абзацу 2 статі 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту "б" статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на начальника групи безпеки військової служби підполковника ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - "догана" неправомірним та скасувати його в частині, що стосується.
Ухвалою суду від 01.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі № 221/4809/21, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати до суду наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 та матеріали службового розслідування, за розглядом яких прийнято спірний наказ.
Ухвалою суду від 30.12.2021 року призначено розгляд адміністративної справи № 221/4809/21 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 «Про результати службового розслідування» в частині пункту 1, яким за порушення вимог абзацу 2 статі 188 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, абзацу 5 статі 11 Статуту внутрішньої служби та абзацу 2 статі 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді догани є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки наведені в наказі порушення є необґрунтованими. Вказує, що позивачу невідомо яку пильність він повинен був мати під час перевірки варти польового артилерійського складу військової частини НОМЕР_1 , а також яку державну таємницю мав зберігати. Також зазначає, що порушень військової дисципліни не допускав, а також командування військової частини не пропонувало позивачу надати пояснення з приводу обставин, які перевірялись в рамках службового розслідування.
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 10.02.2022 року із занесенням до протокол судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 221/4908/21, та призначено розгляд справи по суті.
У судове засідання 16.02.2022 року сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2021 року № 75 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника групи безпеки військової служби.
Судом встановлено, що пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог абзацу 2 статі 188 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, абзацу 5 статі 11 Статуту внутрішньої служби та абзацу 2 статі 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, до начальника групи безпеки військової служби підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани з позбавленням виплати відповідного відсотку премії за липень 2021 року згідно пункту 4 розділу 16 наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 з урахуванням накладеного дисциплінарного стягнення.
Пунктом 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.12.2021 року № 3225 наказано виплатити підполковнику ОСОБА_1 відповідний відсоток премії за липень 2021 року, згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
За приписами пункту 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно пункту 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту (пункт 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).
Так, пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог абзацу 2 статі 188 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, абзацу 5 статі 11 Статуту внутрішньої служби та абзацу 2 статі 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту та у відповідності до пункту «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, до начальника групи безпеки військової служби підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани з позбавленням виплати відповідного відсотку премії за липень 2021 року згідно пункту 4 розділу 16 наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 з урахуванням накладеного дисциплінарного стягнення.
Отже, спірний акт індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень - пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2021 року № 1852 «Про результати службового розслідування» було скасовано рішенням суб`єкта владних повноважень наказом від 20.12.2021 року № 3225 «Про скасування пунктів наказу командира військової частини НОМЕР_1 ».
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.
В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок.
Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.
Виходячи із положень статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Виходячи з наведеного, фізичинними та юридичними особами до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси.
Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваного наказу за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
Так, оскаржуваний у даній справі наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог частини 2 статті 193, частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення складено у повному обсязі в межах тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 193, 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_2 до командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков