Справа № 520/25267/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 р. № 520/25267/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №0-2030 на суму 20062,52 грн, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що прийнято всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 23.12.2021 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідні документи у встановлений строк до суду не надходили.

Згідно ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що ним було отримано пакет документів який складався з податкового повідомлення - рішення №0-2030 на суму 1331,89 грн, податкового повідомлення - рішення №0-2030 на суму 77,06 грн, податкового повідомлення - рішення №0-2030 на суму 85,72 грн, податкового повідомлення - рішення №0-2030 на суму 20062,52 грн, винесених Головним управлінням ДПС у Харківській області та розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2020 рік, по об`єктах оподаткування, що належать позивачу.

Позивач не погоджуючись з нарахованою сумою податку, зазначеною в податковому повідомленню - рішенні №0-2030 на суму 20062,52 грн, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що правові засади справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти та розміри ставок, порядок сплати, отримання пільг визначені статтею 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку с фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 2.66.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України зазначено, що базою оподаткування є загальна плота об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або па підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно у гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у 2020 році у власності перебував наступний об`єкти нерухомого майна: нежитлова будівля, загальною площею 463,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (право власності з 14.10.2010).

Так, на підставі інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 в автоматичному режимі було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформоване податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 у розмірі 20062,52 грн, за 2020 рік.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у 2020 році становить 4723,00 гривень.

Ставка податку за 2020 рік становила 47,23 грн за 1 квадратний метр бази оподаткування об`єктів нежитлової будівлі (1% * 4723 - розмір мінімальної зарплати на 01.01.2020).

У відзиві на позов відповідач зазначає, що розрахунок податкового повідомлення-рішення від 07.04.2021 №0-2030 (за 2020 у розмірі 20062,52 грн) за нежитлову будівлю, загальною площею 463,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (право власності з 14.10.2010) 463.4*4723*1%*11/12 = 20062,52 грн, де 463,4 - загальна площа; 4723 мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2020; 1% - ставка податку за 2020 рік; 11 - кількість місяців оподаткування.

Згідно з нормами ст. 10 Податкового кодексу України податок на майно віднесено до місцевих податків, які відповідно до п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України приймаються рішеннями сільських, селищних, міських рад в межах своїх повноважень.

Щодо обґрунтування ставки податку суд зазначає, що згідно з даними Державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якої є «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна».

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості зареєстрований як «нежитлова будівля» за номером 13029761, тип майна відсутній.

Для справляння податку у порядку ст. 266 Податкового кодексу України визначальною кваліфікуючою ознакою кожного окремого об`єкту нерухомого майна як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є тип об`єкта (тобто тип чи категорія будівлі).

Згідно з пунктами 14.1.129 та 14.1.129.1 Податкового кодексу України об`єкти житлової та нежитлової нерухомості розмежовані законодавцем за категоріями і саме у залежності від конкретної категорії об`єкта згідно з рішенням органу місцевого самоврядування застосовується певна ставка податку.

Відповідно до Додатку №1 до рішення ХL VI сесії Пересічанської селищної ради 7 скликання «Про застосування ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, з 2019 року» від 29.08.2018 ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) Будівлі житлові - 0,5%; 2) Будівлі нежитлові - 1,5 %; 3) Будівлі офісні - 1,0%; 4) Будівлі торговельні 0,25%; 5) Будівлі промисловості та склади - 0,2 %; 6) Гаражі - 0,1 відсотка; 7) Інші будівлі - 0,75%.

Отже, визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000.

Відповідно, ДК 018-2000 використовується для визначення статусу нежитлового приміщення, від якого залежить ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, яке не визначено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації на об`єкт нерухомого майна.

В Розділі І Вступ ДК 018-2000 вказано, що будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення.

Головне функціональне призначення - підклас 1220,9 «Будівлі для конторських та адміністративних цілей інші», які входять до класу 1220 «Будівлі офісні» групи 122 «Будівлі офісні» підрозділу 12 «Будівлі нежитлові» розділу 12 «Будівлі нежитлові».

Відповідно твердження позивача щодо належності зазначеної будівлі 1251 «Будівлі промисловості» та зазначення про те, що доказами підтвердження саме такого головного призначення даної нежитлової будівлі позивача виступають договір найму нежитлових приміщень №1 від 31.01.2018 та Повідомлення про державну реєстрацію потужностей, суд зазначає наступне.

Технічного паспорту на будівлю в якому було б зазначено про належність даної будівлі до групи "Будівлі промисловості" до матеріалів справи не надано. Відсутній також й експертний висновок щодо класифікації даної будівлі за державним класифікатором будівель та споруд. Повідомлення про реєстрацію потужності не є доказом класифікації будівлі, оскільки реєструється потужність за адресою будівлі, а не сама будівля, тобто не є доказом знаходження потужності саме в будівлі.

Договір найму нежитлових приміщень наданий позивачем, в якому вказано, що приміщення надається для виробничої лінії та офісу та додатки до нього, не містять доказів знаходження виробничої лінії саме в будівлі та свідчить про наміри сторони договору використовувати будівлю в якості офісу, що лише підтверджує визначення відповідачем призначення даної будівлі.

Отже, ставка податку в розмірі 1% застосована відповідачем обґрунтовано.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення №0-2030 на суму 20062,52 грн, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області є правомірним та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов