Справа № 420/26383/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) звернулась з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:
визнати бездіяльність відповідача щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про в/ч НОМЕР_2 шляхом внесення відповідних змін до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань протиправною;
зобов`язати відповідача скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та формувань запис від 19.12.2007 про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу Військову частину (), внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за номером запису 0000766, інші реєстраційні дії/записи щодо військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Ухвалою суду від 23.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України.
Ухвалою від 06.01.2022 року прийнята до розгляду заява військової частини НОМЕР_1 про уточнення позовних вимог по справі №420/26383/21.
Ухвалою від 17.01.2022 року відмовлено Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради у задоволенні клопотання про розгляд справи №420/26383/21 у судовому засіданні з повідомленням сторін.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що до державної таємниці відноситься, серед іншого, інформація про дислокацію військових частин, а до ЄДР не вносяться відомості, що становлять державну таємницю. На звернення позивача відповідач відмовився виключити відомості з ЄДР.
До суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що в частині визнання бездіяльності протиправною Управління вважає вимогу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки запис про включення до ЄДР відомостей про юридичну особу в/ч НОМЕР_2 був здійснений на підставі поданих заявником від імені юридичної особи документів. Водночас, чинним законодавством не передбачено обов`язку державного реєстратора перевірки (контролю) тієї чи іншої інформації про юридичну особу до державної таємниці.
Представник відповідача також зауважує, що діяв на підставі та в межах закону, оскільки скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі можливо лише на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Судом встановлено, що Державна реєстрація військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) як юридичної особи проведена 05.06.2006 р., а 19.12.2007 р. до ЄДР записом №0000766 включено відомості про юридичну особу.
Відповідно до Довідки №154/111/10729 від 09.12.2021 року на виконання вимог спільноп директиви Мiнiстерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 14 серпня 2014 року №Д-322/1/29ДСК вiйськову частину НОМЕР_2 переформовано та надано нове умовне найменування «Вiйськова частина НОМЕР_1 ». Умовне найменування - військова частина НОМЕР_4 та ідентифікаційний код НОМЕР_3 анульовані (а.с. 11).
На виконання вимог телеграми начальника Головного управління майна та ресурсів від 02.10.2018 р. № 503/6/9380 начальником штабу першим заступником командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України 15.11.2018 р. надіслано позивачу телеграму з вимогою в найкоротший термін звернутися до центрів надання адміністративних послуг щодо скасування запису в реєстрі (а.с. 9-10).
07.09.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування запису №0000766 у ЄДР про військову частину НОМЕР_2 (а.с. 12).
Листом від 10.09.2021 р. відповідач роз`яснив, що скасування запису №0000766 про військову частину НОМЕР_2 в ЄДР можливо на підставі судового рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей у ЄДР (а.с. 13-14).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон №755).
Частиною першою статті 3 Закону №755 визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Згідно з пунктом 4 частиною першою статті 1 Закону №755 державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. 4 та п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону №755 державна реєстрація базується на таких основних принципах: державної реєстрації за заявницьким принципом та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.
Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (ч. 4 ст. 10 Закону № 755).
Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій врегульовано статтею 25 Закону №755.
Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону №755 встановлено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо, зокрема, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Отже, як видно підставою для внесення відомостей в Єдиний державний реєстр, є зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в ЄДР.
Частинами 1, 2 статі 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», в редакції Закону від 01.01.2007, чинній на момент здійснення державним реєстратором спірного запису, було визначено, що Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. При цьому, перелік відомостей щодо юридичної особи в Єдиному державному реєстрі наведено у частині 2 цієї статті.
Між тим, частиною 4 ст. 16 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції від 01.01.2007, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.
Відповідно до п. 5 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. №118 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року), присвоєння ідентифікаційних кодів з реєстру здійснюється відповідними центральними органами виконавчої влади суб`єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держкомстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб`єктам затверджується Держкомстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.
Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» (в редакції від 01.01.2007, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Генеральний штаб Збройних Сил України як основний орган військового управління.
Військова частина НОМЕР_1 зареєстрована у відомчому обліку Міноборони України за кодом 26614120, що підтверджується довідкою №105/16 від 03.11.2016 (а.с.15).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі Закон №3855), державна таємниця (далі також - секретна інформація) - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №3855 до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони:
- про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань;
- про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час;
- про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни,про застосування систем озброєння, підготовку та проведення військових операцій;
- про винаходи, дослідження і розробку нових зразків озброєння в інтересах забезпечення національної безпеки і оборони та про результати таких досліджень і розробок;
- про заходи та показники розвитку Збройних Сил України та їх спроможностей;
- про склад, завдання та матеріально-технічне забезпечення розвідувального органу Міністерства оборони України та зібрану і створену ним інформацію в результаті його діяльності;
- про особовий склад Сил спеціальних операцій Збройних Сил України, а також осіб, які співпрацюють або раніше співпрацювали на конфіденційній основі із Силами спеціальних операцій Збройних Сил України, фінансування та матеріально-технічне забезпечення руху опору, засоби, зміст, плани, організацію, завдання, форми, методи і результати ведення руху опору, оперативний резерв та мережу осередків руху опору.
За приписами частини 3 статті 10 Закону №3855, інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №3855 звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України.
Відповідно до п. 1.4.4. Зводу №440, затвердженого Наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 №440 в редакції від 12.03.2007, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до відомостей, що становлять державну таємницю відносяться відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час які не підлягають розголошенню згідно з міжнародними зобов`язаннями України.
Таким чином, відомості про дислокацію позивача становлять державну таємницю, а тому, з огляду на імперативні приписи частини 4 статті 7 Закону №755, не повинні бути наявними в Єдиному державному реєстрі.
При цьому, суд погоджується з доводами представника відповідача, що підстав для відмови у 2007 році у проведенні вищевказаних реєстраційних дій у державного реєстратора не було, оскільки Законом №755 не передбачено обов`язку державного реєстратора перевіряти віднесення тієї чи іншої інформації про юридичну особу до державної таємниці. Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) інших критеріїв, ніж визначені Законом №755.
Разом з тим, суд вказує, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону №755 державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо, серед іншого: скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Таким чином, відмова державного реєстратора у скасуванні державної реєстрації, що оформлена листом від 10.09.2021 року за вх. 7975-21 є правомірною.
Однак, суд враховує, що відповідно до приписів Закону №755 підставою для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення. При цьому, таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до положень частини другої статті 245 КАС України, суд у разі задоволення позову може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку щодо необхідності скасування запису про військову частину НОМЕР_2 та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення даного запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Скасувати запис №0000766 від 19.12.2007 року про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про юридичну особу військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Зобов`язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради вчинити дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №0000766 від 19.12.2007 року про включення відомостей про юридичну особу військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.
Суддя О.О. Хурса