Справа № 400/1124/21
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/1124/21
Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Гаврильчук Т.П.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій (з урахуванням уточнення позовних вимог) просив поновити строк на подання позовної заяви про скасування постанови Управління Держпраці у Миколаївській області № МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС від 13.11.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Миколаївській області № МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС від 13.11.2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем правомірно не було допущено інспектора праці до проведення інспекційного відвідування у зв`язку з відсутністю підстав, предмета контрольного заходу, а винесення відповідачем постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 13.11.2020 року є протиправним за відсутністю порушень з боку позивача. Враховуючи, що відповідачем порушено його права та інтереси, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводами апеляційної скарги зазначено, що постанову від Управління Держпраці у Миколаївській області № МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС від 13.11.2020 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ТОВ «Місто для людей Миколаїв» не було отримано, тому відповідно підприємство не мало можливості її оскаржити. Інспектор звернулася до керівника ТОВ «Місто для людей Миколаїв» з усною вимогою про надання певного переліку документів для ознайомлення. В зв`язку з тим що інспекційне відвідування, зі слів інспектора, ініційоване на підставі звернень на гарячу лінію безробітної фізичної особи ОСОБА_1 , при цьому в тексті звернення (в реєстраційній картці) особа повідомляє що працює двірником на підприємстві ТОВ «Місто для людей» і ніби - то не отримує заробітну плату. Не зважаючи на дані факти, та те, що зазначена особа ніколи не працювали на підприємстві, про що свідчить докази, які містяться в матеріалах справи , інспектор управління Держпраці у Миколаївській області, не перевіривши інформацію правомірності такого звернення, звернулася з незаконною вимогою до ТОВ «Місто для людей Миколаїв», на підставі фіктивних, на думку апелянта, заяв, тому підприємство не мало змоги надати інспектору запрошувані нею документи та вважало візит інспектора не законним.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" зареєстроване у якості юридичної особи 22.06.2018 року за № 0038341. Видами діяльності ТОВ "Місто для людей Миколаїв" є: управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (основний); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; комплексне обслуговування об`єктів; загальне прибирання будинків; інші види діяльності із прибирання; організація будівництва будівель.

До Управління Держпраці у Миколаївській області надійшло звернення особи, яка повідомляла про те, що працювала в компанії "Місто для людей" (м. Миколаїв) і що заробітна плата їй виплачена не у повному обсязі.

Управлінням Держпраці у Миколаївській області видано наказ від 11.08.2020 року №192 Про проведення інспекційних відвідувань, відповідно до якого у період з 11.08.2020 року по 25.08.2020 року інспекторам праці необхідно провести інспекційне відвідуваннятовариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" , за адресою: пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область, вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область та вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська область, на предмет додержання вимог законодавства про працю.

Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання №360, для проведення інспекційного відвідування позивача було направлено інспектора праці Управління Держпраці у Миколаївській області Панкову І.А.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ "Місто для людей Миколаїв" є: вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська обл.

Згідно загальнодоступних джерел (веб-сайт Товариства) відомо, що ТОВ "Місто для людей Миколаїв" здійснює діяльність також по вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область та по пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область.

В ході інспекційного відвідування інспектором праці встановлено, що за жодної із зазначених адрес не перебуває керівник товариства і відсутні посадові особи, уповноважені на представлення інтересів об`єкта відвідування. В ході зазначених відвідувань було з`ясовано, що ТОВ "Місто для людей Миколаїв" здійснює додатково свою господарську діяльність по вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв.

17.08.2020 року на виконання зазначеного наказу від 11.08.2020 року №192 посадовою особою відповідача здійснено вихід за адресою позивача: вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв.

З огляду на відсутність директора за місцезнаходженням товариства (у зв`язку з перебуванням її у щорічній відпустці до 18.08.2020 року) копію направлення № 360 та службового посвідчення інспектора було надано працівникам позивача, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ТОВ "Місто для людей Миколаїв".

Інспектором праці повторно 20.08.2020 року було здійснено вихід за місцезнаходженням товариства (вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв), пред`явлено службове посвідчення керівнику ТОВ "Місто для людей Миколаїв" та до журналу реєстрації перевірок внесено запис про проведення інспекційного відвідування.

На вимогу інспектора праці надати йому інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, йому було відмовлено.

Інспектором праці було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.08.2020 року №МК14550/807/НП/АВ, який було отримано директором ТОВ "Місто для людей Миколаїв" - Тімофєєвою Н.В.

20.08.2020 року позивачем надано пояснення до Акту про неможливість проведення заходу державного контролю від 20.08.2020 року, в яких ТОВ "Місто для людей Миколаїв" вказав про не допуск відповідача до інспекційного відвідування у зв`язку з неврученням позивачу погодження центрального органу виконавчої влади або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки та у зв`язку з неознайомленням товариства з підставою для проведення інспекціного відвідування (зверненням працівника). Також, зазначено, що у направленні № 360 не зазначено тип заходу, а саме плановий абро позаплановий та не зазначено адреси ТОВ "Місто для людей Миколаїв", за якою інспектором фактично здійснено вихід для проведення інспекційного відвідування.

02.10.2020 року Управлінням Держпраці у Миколаївській області надіслало позивачу повідомлення № 16/6533 про те, що справа про накладення штрафу розглядатиметься у 45-денний строк, починаючи з 02.10.2020 року шляхом дослідження матеріалів і вирішенням питання щодо наявності підстав про накладення штрафу. Вказано, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено додатково.

13.11.2020 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Миколаївській області на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.08.2020 року №МК14550/807/НП/АВ прийнято постанову №МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС про накладення на ТОВ "Місто для людей Миколаїв" штрафу у розмірі 15 000 грн. на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Підставою для винесення даної постанови стало вчинення ТОВ "Місто для людей Миколаїв" перешкод в проведенні інспекційного відвідування шляхом ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Вважаючи постанову Управління Держпраці у Миколаївській області від 13.11.2020 року № МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи факт здійснення перешкод позивачем у доступі до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а також те, що позапланова перевірка позивача здійснена Управлінням Держпраці у Миколаївській області у порядку та спосіб, що визначені Законом №877, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу на ТОВ "Місто для людей Миколаїв" у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 N 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині 4 цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин 1, 4, 6 - 8, абзацу 2 частини 10, частин 13 та 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1 - 4 та 6 статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини 3 статті 22 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України № 877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Підстави для здійснення позапланових заходів наведені у частині першій статті 6 Закону №877-V.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877- V визначено підставу для здійснення позапланових заходів, а саме звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 877- V, проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону № 877- V Суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від від 21 серпня 2019 р. № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі Порядок № 823).

Пунктом 2 Порядку № 823 визначено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п. 3 Порядку № 823 інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження) та які пройшли перевірку знань у порядку, визначеному Мінекономіки.

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджуються службовим посвідченням встановленої Мінекономіки форми, що видається Держпраці та її територіальними органами.

Держпраці оприлюднює інформацію про видані службові посвідчення інспекторів праці.

Службове посвідчення, щодо якого не оприлюднена інформація, вважається недійсним.

Про втрату службового посвідчення інспектор праці невідкладно повідомляє Держпраці.

У разі прийняття рішення про скасування службового посвідчення та у разі, коли таке посвідчення зіпсоване чи втрачене, інформація про нього з оприлюдненого переліку посвідчень виключається.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі за текстом - Порядок №509).

Відповідно до п.2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно з п.3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п.4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.

Відповідно до п.10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Таким чином, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, копія якого надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Спірним питанням у даній справі є наявність чи відсутність підстав для накладення на позивача штрафу.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для винесення відносно позивача оскаржуваної постанови від 13.11.2020 року про накладення штрафу у розмірі 15000,00 грн. зазначено встановлення факту створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.08.2020 року №МК14550/807/НП/АВ.

До управління Держпраці у Миколаївській області надійшло звернення ОСОБА_1 , який повідомив про те, що працював у ТОВ "Місто для людей" (м. Миколаїв) і що заробітна плата йому виплачена не у повному обсязі.

Управлінням Держпраці у Миколаївській області видано наказ від 11.08.2020 року №192 Про проведення інспекційних відвідувань, відповідно до якого у період з 11.08.2020 року по 25.08.2020 року інспекторам праці необхідно провести інспекційне відвідуваннятовариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" , за адресою: пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область, вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область та вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська область, на предмет додержання вимог законодавства про працю.

Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання №360 відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року було направлено інспектора праці Управління Держпраці у Миколаївській області Панкову І.А. для проведення інспекційного відвідування ТОВ "Місто для людей Миколаїв" , за адресою: пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область, вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область та вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська область, на предмет додержання вимог законодавства про працю.

Підставою для здійснення інспекційного відвідування стало звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Питання, що пділягали контролю: трудовий договір (оформлення трудових відносин з найманими працівниками), робочий час, ведення достовірного обліку виконуваної працівниками роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, режим робочого часу, оплата праці, зміна істотних умов праці.

Направлення дійсне з 11.08.2020 року по 25.08.2020 року.

В ході інспекційного відвідування інспектором праці встановлено, що за жодної із зазначених адрес керівник товариства не перебуває і відсутні посадові особи, уповноважені на представлення інтересів об`єкта відвідування. В ході зазначених відвідувань було з`ясовано, що ТОВ "Місто для людей Миколаїв" здійснює додатково свою господарську діяльність по вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв.

17.08.2020 року на виконання зазначеного наказу від 11.08.2020 року №192 посадовою особою відповідача здійснено вихід за адресою позивача: вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв.

З огляду на відсутність директора за місцезнаходженням товариства (у зв`язку з перебуванням її у щорічній відпустці до 18.08.2020 року) копію направлення № 360, службового посвідчення інспектора та копію погодження Держпраці на проведення позапланового контрольного заходу від 04.06.2020 року № 3761/2.2/12-20 було надано працівникам позивача, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ТОВ "Місто для людей Миколаїв".

Інспектором праці повторно 20.08.2020 року було здійснено вихід за місцезнаходженням товариства (вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв), пред`явлено службове посвідчення керівнику ТОВ "Місто для людей Миколаїв" та до журналу реєстрації перевірок внесено запис про проведення інспекційного відвідування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ та направлення на проведення інспекційного відвідування позивача за формою відповідають вимогам вищевказаних норм та містять усі необхідні відомості щодо підстав, предмету, типу та строку здійснення перевірки.

Інспектором праці разом з копією направлення на проведення інспекційного відвідування надано позивачу копію погодження Держпраці на проведення позапланового контрольного заходу від 04.06.2020 року № 3761/2.2/12-20, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ТОВ Місто для людей Миколаїв та копія листа Держпраці від 17.08.2020 року №1165.

Підставою для проведення перевірки було звернення особи - ОСОБА_1 , що відповідає абз.5 ч.1 ст. 6 Закона № 877, а саме інспекційні відвідування проводяться зокрема з підстав звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам.

Як вбачається з направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання №360 підставою для здійснення інспекційного відвідування стало звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю, оскільки до управління Держпраці у Миколаївській області надійшло звернення ОСОБА_1 , який повідомив про те, що працював саме у ТОВ "Місто для людей" (м. Миколаїв) і що заробітна плата йому виплачена не у повному обсязі.

В матеріалах справи наявне звернення ОСОБА_1 від 01.06.2020 року (т.1 а.с. 69-70).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача було ознайомлено з підставою для здійснення інспекційного відвідування.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що не було повідомлено особу, яка звернулась до Управління із зверненням, оскільки відповідно до пункту с статті 15 Конвенції № 81, слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їхнього відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватись від повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги.

Судом встановлено, що інспектором відповідача було повідомлено позивача про звернення ОСОБА_1 , про що позивач сам зазначає у своєму позові, тобто це не була анонімна особа, що підтверджує правомірність призначення інспекційного відвідування.

Таким чином, доводи апелянта про те, що Товариство не ознайомлено з підставою для проведення інспекціного відвідування (зверненням працівника) є необгрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач протиправно не допустив уповноважену особу відповідача для здійснення інспекційного відвідування, оскільки відповідачем було надано усі передбачені Законом №877-V документи, які відповідали вимогам цього закону.

Судом встановлено, що на вимогу інспектора праці надати йому інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, йому було відмовлено з тих підстав, що особа яка звернулася до Управління ніколи не працювала у Товаристві.

Таким чином, встановити працювала чи не працювала особа, звернення якої стало підставою для проведення інспекційного відвідування, можливо було тільки після надання документів суб`єкта господарювання щодо трудової діяльності.

Водночас, вимога про надання документів позивачем не виконана, що апелянтом не заперечується, і жодних документів не надано, і про причини їх неподання не повідомлено, що є перешкодою у проведенні перевірки.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що факт недопущення позивачем службової особи відповідача до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та створення перешкод у її проведенні під час розгляду цієї справи є доведеним.

Після чого, інспектором праці було складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.08.2020 року №МК14550/807/НП/АВ, який було отримано директором ТОВ "Місто для людей Миколаїв" - Тімофєєвою Н.В.

Щодо посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не працював ніколи в ТОВ "Місто для людей Миколаїв", а тому позивач не повинен був надавати будь-які документи відповідачу, колегія суддів зхазначає, що в ході проведення інспекційного відвідування позивач не повідомив відповідача про цю обставину та не надав докази на її підтвердження.

Вищезазначений акт директором ТОВ "Місто для людей Миколаїв" підписано без заперечень та зауважень (т.1 а.с. 77-79).

З матеріалів справи вбачається, що спроби інспекційного відвідування здійснювалися інспектором праці за різними адресами (а саме: вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська обл., пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область та вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область), з яких: перша за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначена як адреса місцезнаходження ТОВ "Місто для людей Миколаїв", а друга та третя як додаткові адреси здійснення ТОВ "Місто для людей Миколаїв" діяльності.

В ході інспекційного відвідування інспектором праці встановлено, що за зазначеними адресами встановлено відсутність уповноважених осіб ТОВ "Місто для людей Миколаїв". В ході відвідувань було з`ясовано, що Товариство здійснює додатково свою господарську діяльність по вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв. Як зазначив представник відповідача вказану адресу повідомлено інспектору директором ТОВ "Місто для людей Миколаїв" у телефонній розмові, яка безпосередньо і визначила місце зустрічі.

Тобто, фактично інспектор праці прибув за адресою: вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 цього Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Частиною 2 та 3 ст. 7 цього Закону передбачено, що на підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, місцезнаходження суб`єкта господарювання є обов`язковим реквізитом у направленні, яке у наказі про проведення інспекційного відвідування від 11.08.2020 року № 192 та направленні на здійснення інспекційного відвідування стосовно ТОВ "Місто для людей Миколаїв" було зазначено, а саме: пр. Богоявленський, 305, м. Миколаїв, Миколаївська область, вул. Будівельників, 18/2, м. Миколаїв, Миколаївська область та вул. Погранична, 165, каб. 3, м. Миколаїв, Миколаївська область.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, позивач не чинив перешкоди у допуску інспектора до проведення інспекційного відвідування за адресою: вул. Херсонське шосе, 115, м. Миколаїв та не відмовив у допуску до проведення інспекційного відвідування саме з підстав того, що інспектор вийшов не за тією адресою, що визначена у направленні.

Колегія суддів зауважує, що підставою для перешкод в проведенні інспекційного відвідування стало саме ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування.

Тобто, апелянт на момент інспекційного відвідування не вказував на зазначені недоліки у направленні, а тому наведені посилання, за умови, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання, за конкретними обставинами, встановленими у цій справі, не можуть бути єдиною та достатньою підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Стосовно доводів апелянта, щодо недоліків у складенні акту про неможливість проведення інспекційного відвідування в частині незазначення типу заходу, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 13.06.2019 року у справі №804/4768/18, яка є обов`язковою для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Верховний Суд у вказаному рішенні наголосив, що будь-які процедурні порушення (в тому числі описки), пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників. Зазначене, особливо стосується фіксації порушень з боку суб`єктів приватного права у сфері використання найманої оплачуваної праці. Такі формальні неточності не можуть бути, за загальним правилом, самостійною підставою для скасування по суті правомірних рішень суб`єктів владних повноважень, спрямованих на забезпечення законності та захист інтересів працівників у процесі реалізації ними конституційного права на працю.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що вищевказані процедурні недоліки та описки у складенні вказаного документу не є підставою для скасування спірного рішення за наявності доведеного факту вчинення позивачем порушення.

Стосовно тверджень апелянта про не оприлюднення на офіційному веб-сайті Держпраці уніфікованої форми акта інспекційного відвідування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Порядку №823 уніфікована форма акта інспекційного відвідування, в якому визначається вичерпний перелік питань, що підлягають інспектуванню, припису, попередження, а також вимоги інспектора праці затверджуються в установленому порядку та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.

Порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, визначається Держпраці.

В межах повноважень, визначених Положенням про Міністерство соціальної політики України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 423 (зі змінами), Міністерством соціальної політики України наказом від 18.08.2017 № 1338 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 12.12.2017 р. за № 1500/31368) було затверджено форми документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів, які і були використані інспекторами праці департаменту при спробі здійснення інспекційного відвідування ТОВ "Місто для людей Миколаїв".

Активне посилання на вищевказаний наказ Міністерством соціальної політики України від 18.08.2017 року № 1338 було оприлюднене на офіційному веб-сайті Державної служби України з питань працi за темою Уніфіковані форми актів, що складаються за результатами проведення заходів державного нагляду (контролю) за посиланням: http://dsp.gov.ua/unifikovani-formy-aktiv-shcho-skladaiut/#.

Отже, форма акту інспекційного відвідування, була затверджена вищевказаним наказом.

Судом встановлено, що 02.10.2020 року Управлінням Держпраці у Миколаївській області надіслало позивачу повідомлення № 16/6533 про те, що справа про накладення штрафу розглядатиметься у 45-денний строк, починаючи з 02.10.2020 року шляхом дослідження матеріалів і вирішенням питання щодо наявності підстав про накладення штрафу. Вказано, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено додатково.

Вказане повідомлення отримано позивачем 07.10.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 13.11.2020 року (день винесення постанови) до Управління не надходили ані інформація, необхідна для проведення заходу державного контролю, в т.ч. документи, ведення яких передбачено законодавством про працю, ані жодні письмові пояснення позивача.

13.11.2020 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Миколаївській області на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 20.08.2020 року №МК14550/807/НП/АВ прийняв постанову №МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС про накладення на ТОВ "Місто для людей Миколаїв" штрафу у розмірі 15 000 грн. на підставі абзацу 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Згідно абзацу сьомому частини другої статті 265 КЗпП України недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідачем було дотримано передбачений зазначеними нормами Порядку №509 порядок накладення штрафу на позивача, наслідком чого було винесення постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.11.2020 року №МК14550/807/НП/АВ/СП-ФС.

Враховуючи факт здійснення перешкод позивачем у доступі до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, а також те, що позапланова перевірка позивача здійснена Управлінням Держпраці у Миколаївській області у порядку та спосіб, що визначені Законом №877, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Миколаївській області про накладення штрафу на ТОВ "Місто для людей Миколаїв" у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо посилання позивача про те, що підприємству не було надіслано повідомлення із зазначенням конкретної дати та часу розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу та, відповідно, не запрошено керівника для захисту своїх прав та надання пояснень, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 509 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідноин), справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах 3,7 п. 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що розгляд справи проводиться без виклику суб`єкта господарювання, якому письмово повідомляється про одержання документів, зазначених в абзацах 3-7 пункту 2 Порядку № 509, до яких належить акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Судом вставновлено, що 02.10.2020 року Управлінням Держпраці у Миколаївській області надіслало позивачу повідомлення № 16/6533 про те, що справа про накладення штрафу розглядатиметься у 45-денний строк, починаючи з 02.10.2020 року шляхом дослідження матеріалів і вирішенням питання щодо наявності підстав про накладення штрафу. Вказано, що про результати розгляду справи про накладення штрафу позивача буде повідомлено додатково.

Вказане повідомлення позивач отримав 07.10.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, а тому твердження позивача, що відповідач не запросив керівника позивача для захисту своїх прав із зазначенням конкретної дати та часу розгляду справи щодо накладення штрафу, є необґрунтованим.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану позивачем постанову відповідачем дотримано вимоги законодавства та підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2022 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик