Справа № 320/11525/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2022 року справа № 320/11525/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Коздровської К.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС;

- поновити позивача на службі;

- стягнути з відповідача середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом командира 1129 зенітного ракетного полку позивача звільнено з військової служби через службову невідповідність.

Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки службове розслідування, яке передувало звільненню, проведено всупереч вимогам Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та здійснювалося під час перебування позивача у госпіталі.

Також, в підтвердження протиправності оскаржуваного наказу відповідача позивач зазначив, що командування не ознайомлювало його з результатами розслідування, бесіду з ним не проводило, не врахувало характер та обставини вчинення правопорушення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 21.01.2021. Також, зазначеною ухвалою суду витребувано від відповідача у справі належним чином засвідчені докази у справі.

20.01.2021 від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнає, у його задоволенні просить відмовити у повному обсязі. Зазначає, що позивачем пропущено місячний строк для звернення з позовом до суду, оскільки позивач дізнався про звільнення з військової служби та виключення зі списків військової частини в вересні 2020 року з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування», а до суду звернувся лише 09 листопада 2020 року з порушенням визначеного ст.122 Кодексу адміністративного судочинства строку.

Також, заперечуючи проти заявлених позивачем позовних вимог, відповідач вказав, що оскаржуваний наказ було видано на підставі матеріалів службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування» за фактом використання ОСОБА_1 незареєстрованої зброї та використання недійсних підроблених документів, які були не здані у визначений час. За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0003061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї).

У відзиві відповідач також зазначив, що рішення про звільнення позивача зі служби приймалося командиром військової частини з метою підтримання належного рівня військової дисципліни, недопущення подібних випадків у подальшому та притягнення винних осіб до відповідальності з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки, тривалості військової служби, а також з огляду на неодноразове порушення військової дисципліни позивачем в умовах особливого періоду. Відтак, відповідач вважає, що командир військової частини НОМЕР_1 , видаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача, діяв в межах та у спосіб, визначений Дисциплінарним статусом Збройних Сил України.

18.01.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява від 12.01.2021 про проведення судового засідання, призначеного на 21.01.2021, без участі позивача і його представника. При цьому, у заяві представником позивача повідомлено суд про те, що станом на 12.01.2021 відзив відповідача на адміністративний позов позивачем не отримано.

Також, 21.01.2021 на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання від 21.01.2021 про відкладення розгляду справи, призначеного на 21.01.2021, у зв`язку із перебуванням представника відповідача на лікарняному. У клопотанні від 21.01.2021 повідомлено суд про те, що відзив на позовну заяву відправлено на адресу суду 15.01.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 повторно витребувано від відповідача копію наказу командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 календарних днів, підготовче засідання відкладено на 23 лютого 2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 повторно витребувано докази від відповідача, підготовче засідання відкладено на 16 березня 2021 року.

17.03.2021 на адресу суду від відповідача надійшли витребувані судом докази.

24.03.2021 на офіційну електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із відрядженням представника відповідача до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 витребувано докази від відповідача, а саме: копію послужного списку позивача, копії всіх наказів про прийняття, переміщення по військовій службі, притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, копію особової справи, копію службової картки позивача, копії всіх матеріалів службового розслідування (окрім вже наданих), копію наказу про призначення службового розслідування, докази ознайомлення позивача із наказом від 06.10.2020 №91-РС (особистий підпис позивача) та вручення позивачу копії цього наказу, відкладено підготовче засідання на 13.04.2021.

12.04.2021 на адресу суду від відповідача надійшли витребувані судом докази.

Дослідивши надані відповідачем докази, які надійшли на адресу суду 12.04.2021, судом встановлено, що відповідачем витребувані судом докази надано не у повному обсязі, зокрема, не надано доказів ознайомлення позивача із наказом від 06.10.2020 №91-РС (особистий підпис позивача) та вручення позивачу копії цього наказу. Також відповідачем не надано доказів направлення позивачу документів, які надійшли на адресу суду 12.04.2021.

З метою з`ясування усіх обставин у справі щодо дисциплінарного стягнення відносно позивача, на підставі якого виданий оспорюваний у справі наказ командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС, у суду виникла необхідність повторного витребування доказів від відповідача, а саме: докази ознайомлення позивача із наказом від 06.10.2020 №91-РС (особистий підпис позивача) та вручення позивачу копії цього наказу. Зазначені докази витребувано у відповідача на підставі ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2021, а підготовче засідання відкладено на 22.04.2021.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2021 закрито підготовче провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.05.2021.

У судове засідання, призначене на 13.05.2021, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.

На підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України, протокольною ухвалою суду постановлено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Городоцьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 29.07.2005.

01 березня 2019 року позивач уклав з Міністерством оборони в особі командира військової части НОМЕР_3 контракт про проходження ним військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу строком на три роки.

Як вбачається з військового квитка позивача серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 01.06.2019 по 06.10.2020.

04.09.2020 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення від Білоцерківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо проведення розслідування кримінального провадження за №0003061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 вересня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2020 №391 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин внесення до ЄРДР кримінального провадження за №0003061 від 03.09.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України (незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї) відносно сержанта ОСОБА_1

24.09.2020 за результатами службового розслідування складено відповідний Акт №95.

При з`ясуванні причин і умов, що стали підставою для призначення службового розслідування, встановлено наступне.

22.08.2020 близько 18 години сержанту ОСОБА_1 зателефонувала його цивільна дружина та повідомила, що сусід погрожує останній вбивством, на що ОСОБА_1 взяв незареєстровану зброю, а саме: пістолет ПМР- НОМЕР_5 з «холостими набоями», підійшов до дерева поблизу вікна сусіда та здійснив два постріли з вказаного пістолета вгору з метою залякування останнього. Зі слів сусідів, ОСОБА_1 здійснено другий постріл в сторону вікна сусіда. Внаслідок зазначених дій жителями будинку викликано черговий наряд поліції. При прибутті чергового наряду поліції на місце події та з`ясування ними походження зброї, з якої велися постріли, ОСОБА_1 сказав, що отримав зброю у в/ч НОМЕР_1 , коли перебував в районі проведення ООС. Також, ОСОБА_1 надав поліції в якості дозволу на використання зброї незареєстровану картку «Картку на право носіння зброї та боєприпасів на період перебування в районі проведення ООС». В зазначеній картці зазначена зброя АКС-74 № НОМЕР_6 , 120 шт. 5,45 мм боєприпасів до неї та ПМР-ХК ПО1514 та 16 боєприпасів до неї на підставі військового квитка НОМЕР_4 , на картці містилася печатка в/ч НОМЕР_1 та підпис ТВО ЗКО майора ОСОБА_2 . Військовослужбовцем ОСОБА_1 доповідь про подію своєму безпосередньому командиру не здійснена, як того вимагає Статут внутрішньої служби ЗСУ. Також, в ході розслідування стало відомо, що зазначену картку ОСОБА_1 не здано під час ротації його підрозділу з району проведення ООС, а також останнім власноручно здійснено запис у картці, а саме: «ПМР-ХК ПО1514 та 16 боєприпасів».

З пояснень майора ОСОБА_2 вбачається, що «Картка на право носіння зброї та боєприпасів на період перебування в районі проведення ООС» ним не видавалась, запис «ПМР-ХК ПО1514 та 16 боєприпасів» зроблена не його почерком. Картка не передавалася для реєстрації після внесення до неї записів « ОСОБА_1 , АКС-74, НОМЕР_6 , АВ758561».

З пояснень майора ОСОБА_3 вбачається, що зброя ПМР-9 мм на озброєнні у військовій частині НОМЕР_1 не перебуває.

З пояснень лейтенанта ОСОБА_4 вбачається, що сержант ОСОБА_1 взагалі не залучався до виконання бойових завдань в районі проведення ООС у 2020 році, а залучався лише у 2019 році.

В матеріалах справи містяться також пояснення ОСОБА_1 , в яких останнім підтверджено обставини використання незареєстрованої зброї в громадському місці, а так само обставини власноручного внесення інформації про зброю в картку на право носіння зброї та боєприпасів на період перебування в районі проведення ООС.

Будь-яких клопотань, заяв та пропозицій щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які проводять службове розслідування, позивачем не заявлено, що підтверджується даними бланка отримання пояснень ОСОБА_1 від 08.09.2020.

Так, за наслідками службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги абзацу 2, 5, 8 статті 11, статті 12, статті 14, абзацу 1 статті 49, абзацу 8 статті 128 Статуту внутрішньої служби, абзацу 2 та 6 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, внаслідок використання незареєстрованої зброї у громадському місці та використання недійсних підроблених документів, які були не здані у визначений час. Також, запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності сержанта ОСОБА_1 шляхом накладення на нього дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби через службову невідповідність».

В якості причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, в Акті вказані особиста недисциплінованість та безвідповідальність сержанта ОСОБА_1 , дії якого призвели до порушення правил поведінки в громадському місці, а також до підриву авторитету військовослужбовців та Збройних Сил України загалом перед мирним населенням через ганебну поведінку в умовах особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування» на заступника начальника обслуги 2 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби через службову невідповідність».

Позивач із зазначеним наказом ознайомлений, про що є відмітка на зворотному боці останнього аркуша наказу від 24.09.2020 №171.

06.10.2020 наказом командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) №91-РС ОСОБА_1 , заступника начальника зенітної ракетної обслуги зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону НОМЕР_7 зенітного ракетного полку оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2020 №231 сержанта ОСОБА_1 , заступника начальника зенітної ракетної обслуги 2 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону, звільненого наказом командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС у запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність), відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено з 06.10.2020 зі списків особового складу частини.

Позивач вважає наказ командира 1129 зенітного ракетного полку від 06.10.2020 №91-РС про звільнення протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 65 Конституції України визначено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст .2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Одним із видів такої служби є військова служба за контрактом.

Підстави звільнення військовослужбовців з військової служби визначено статтею 26 вказаного Закону.

Згідно з приписами підпункту "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: п.2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): пп. д) через службову невідповідність.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення).

Згідно з п. 228 цього Положення звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі: застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Пунктом 238 Положення визначено, що наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб, правил внутрішнього порядку у військовій частині визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24 березня 1999 р. № 548-ХІV (далі - Статут № 548- ХІV).

Статтею 3 Статуту № 548-ХІV передбачено, що військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з вимогами ст. 9 Статуту № 548-ХІV військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 9 Статуту № 548-ХІV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (ст. 13 Статуту № 548-ХІV).

Статтею 26 Статуту № 548-ХІV визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами ст. 27 Статуту №548-ХІV військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від інших видів відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 49 Статуту №548-ХІV військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Спеціальним нормативним актом в сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з вимогами статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Вимогами ст. 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Положеннями пунктів 83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Стаття 85 Дисциплінарного статуту визначає, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).

Вимогами п. 1 розділу ІІ Порядку № 608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування.

Визначено також, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування може призначатися, в т.ч. у разі внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з вимогами п. 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до вимог п. 5 розділу V Порядку № 608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Згідно з вимогами п. 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами п. 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (статті 98 Дисциплінарного статуту).

Судом встановлено, що стосовно позивача проведено службове розслідування, за наслідками якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на заявлені позовні вимоги та підстави, якими позивач їх обґрунтовує, суд першочергово надасть оцінку наступним обставинам: чи прийнято оскаржуваний наказ відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, чи належним чином позивач був ознайомлений з результатами службового розслідування та який вплив на результати службового розслідування мали обставини перебування позивача на лікуванні в період такого розслідування.

Судом встановлено, що службове розслідування проведено в межах строків, визначених Дисциплінарним Статутом, та у зв`язку із внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне позивачем кримінальне правопорушення.

Зокрема, 04.09.2020 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення від Білоцерківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо проведення відносно ОСОБА_1 розслідування кримінального провадження за №0003061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 вересня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Суд зазначає, що про це службове розслідування позивача було повідомлено належним чином, що підтверджується його підписами на документах, а також наданими письмовими поясненнями. При цьому позивачем під час службового розслідування визнано вину у вчиненні дисциплінарного правопорушення, що зазначено особисто позивачем в своїх поясненнях.

Зокрема, в матеріалах службового розслідування містяться пояснення позивача, в яких останнім підтверджено обставини використання незареєстрованої зброї в громадському місці, а так само обставини власноручного внесення інформації про зброю в картку на право носіння зброї та боєприпасів на період перебування в районі проведення ООС.

Будь-яких клопотань, заяв та пропозицій щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які проводять службове розслідування, позивачем не заявлено, що підтверджується даними бланка отримання пояснень ОСОБА_1 від 08.09.2020.

Так, за наслідками службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги абзацу 2, 5, 8 статті 11, статті 12, статті 14, абзацу 1 статті 49, абзацу 8 статті 128 Статуту внутрішньої служби, абзацу 2 та 6 статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, внаслідок використання незареєстрованої зброї у громадському місці та використання недійсних підроблених документів, які були не здані у визначений час.

Отже, за наслідками службового розслідування знайшли підтвердження обставини вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, за яке його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - достроково розірвано контракт через службову невідповідність, тобто звільнено з військової служби за контрактом.

За наведених обставин суд визнає, що спірний наказ виданий відповідачем відповідно до наведених норм чинного законодавства та на підставі встановлених службовим розслідуванням обставин.

Надаючи оцінку наведеним в позовній заяві доводам та аргументам, суд зазначає про таке.

Твердження позивача про протиправність службового розслідування з огляду на проведення його в період перебування позивача на лікуванні суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 87 та п. 96 Дисциплінарного Статуту, обставини перебування військовослужбовця на лікуванні впливають лише на процес виконання та накладення дисциплінарного стягнення, а у випадках, визначених Порядком №608, можуть бути підставою для перенесення строків проведення службового розслідування.

Зокрема, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин. (п. 87 Дисциплінарного Статуту).

Дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці (п. 96 Дисциплінарного Статуту).

Також, відповідно до п.14 розділу ІІІ Порядку № 608, до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Так, в матеріалах справи міститься виписний епікриз № НОМЕР_8 Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному обстеженні і лікуванні у відділенні (клініці) абдомінальної хірургії з 16 вересня по 29 вересня 2020 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що пояснення в рамках службового розслідування відібрані у ОСОБА_1 ще 08.09.2020 тобто, до перебування позивача на стаціонарному обстеженні і лікуванні.

Також, суд звертає увагу на те, що обов`язок повідомити про обставини відбуття на лікування покладено на військовослужбовця.

Згідно п. 40 Статуту № 548- ХІV, військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові, в т.ч. у разі відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проігноровані вимоги п. 40 Статуту № 548-ХІV, що підтверджується матеріалами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2020 №391.

З огляду на викладене, перебування позивача на лікуванні в період проведення службового розслідування не вплинуло на правомірність такого розслідування та його результати.

Посилання позивача про те, що його не ознайомлено з результатами службового розслідування не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, на зворотному боці наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування» міститься відмітка про ознайомлення сержанта ОСОБА_5 зі змістом зазначеного наказу.

Відповідно до п. 3 розділу VІ Порядку №608, завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта надається військовослужбовцю, стосовно якого проводилось службове розслідування, лише за зверненням останнього.

Матеріали справи не містять документів, на підтвердження звернення позивача за отриманням завіреної копії акта службового розслідування або витягу з акта.

Щодо твердження позивача про не врахування відповідачем характеру та обставин вчинення правопорушення.

Дані доводи не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що відповідачем враховано характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного правопорушення, а так само характеристика особи позивача, вчинення останнім неодноразового порушення військової дисципліни, наявність на момент вчинення нового дисциплінарного проступку непогашених стягнень, вчинення порушення військової дисципліни в умовах особливого періоду та повторно протягом року, що підтверджується наявними у справі матеріалами службового розслідування, за результатами якого на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Зазначені обставини підтверджуються наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.09.2020 №159 «Про результати службового розслідування».

Суд бере до уваги, що вимоги закону щодо дотримання військової дисципліни були достатньо чіткими для позивача. Отже, позивач, як військовослужбовець та особа, яка раніше перебувала в зоні проведення Операції об`єднаних сил, повинен мати відповідне уявлення про норми, які можуть бути застосовані щодо нього у разі порушення ним військової дисципліни. Вимоги наведених вище норм законів і статутів, які передбачають певні обмеження прав для військовослужбовців та покладають на них певні обов`язки, має ту саму мету - кожна людина повинна мати можливість передбачити наслідки своєї поведінки.

За таких обставин видання відповідачем спірного наказу як засобу дисциплінарного стягнення щодо позивача суд не може визнати непропорційним тим цілям, які мали б бути досягнуті. Це означає, що здійснене відповідачем втручання в права та свободи позивача було необхідним у демократичному суспільстві і здійснювалося з легітимною метою в інтересах громадського порядку та національної безпеки країни.

Отже, наведені у позові доводи ОСОБА_1 спростовано наданими відповідачем доказами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що, в свою чергу, у даному випадку було належним чином доведено представником Військової частини НОМЕР_9 при розгляді цієї справи.

Це означає, що спірний наказ командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС, згідно з яким позивача звільнено з військової служби через службову невідповідність, відповідає вимогам законодавства і підстави для його скасування відсутні. З огляду на встановлену судом правомірність цього наказу відсутні і підстави для задоволення похідної позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 на службі та стягнення на його користь середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Оцінивши наявні у справі докази, наведені аргументи учасників справи, суд визнає, що позов є необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити у повному обсязі.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, судом встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративно судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений місячний строк для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 у даній справі позовну заяву залишено без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу був встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу необхідно було надати копію наказу командира 1129 зенітного ракетного полку військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС про звільнення ОСОБА_1 з військової служби; письмові пояснення, в яких зазначити про дату ознайомлення з наказом від 06.10.2020 №91-РС та отримання його копії позивачем, і у разі пропуску строку звернення до суду - надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, зазначивши поважні причини його пропуску.

03.12.2020 на адресу суду від представника позивача адвоката Заворотнього Андрія Аркадійовича на виконання вимог ухвали суду від 18.11.2020 надійшли додаткові пояснення до адміністративного позову від 27.11.2020, в яких представником позивача зазначено про те, що командування військової частини не ознайомлювало позивача з оскаржуваним наказом командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС, копію наказу позивач не отримував, що стало підставою його оскарження, а тому не має можливості надати її суду. У зв`язку з цим позивач вважає за неможливе починати відлік часу на оскарження наказу з моменту його винесення.

Оскільки позивач не був ознайомлений з наказом, просить суд відкрити провадження у справі та зобов`язати відповідача надати копію наказу про звільнення і докази підтвердження ознайомлення з ним позивача.

Дослідивши зміст додаткових пояснень до адміністративного позову представника позивача від 27.11.2020, суд в ухвалі від 08.12.2020 про відкриття провадження у справі зазначив, що питання щодо поновлення строку звернення позивача з даним позовом до суду буде вирішено судом після отримання від відповідача копії оскаржуваного наказу командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС у повному обсязі та доказів ознайомлення позивача із наказом про звільнення та вручення позивачу копії даного наказу.

Суд зазначає, що від відповідача неодноразово ухвалами суду від 08.12.2020, від 25.03.2021, від 13.04.2021 були витребувані докази ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом від 06.10.2020 №91-РС та вручення позивачу копії цього наказу.

Вказані докази суду надані не були, матеріали справи не містять доказів щодо дати ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом від 06.10.2020 №91-РС та вручення позивачу його копії.

Суд зазначає, що звертаючись до суду із цим позовом, позивачем не було додано до позовної заяви копії оскаржуваного наказу та повідомлено суд про його відсутність у позивача, що зумовило звернення до суду із клопотанням про його витребування.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем не пропущено місячний строк звернення до суду із даним позовом, оскільки позивача не було належним чином ознайомлено із наказом командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС та не вручено копію такого наказу.

Доводи відповідача про те, що позивач дізнався про звільнення з військової служби та виключення зі списків військової частини в вересні 2020 року з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування» судом не приймаються до уваги, адже предметом оскарження у справі є наказ командира 1129 зенітного ракетного полку (по особовому складу) від 06.10.2020 №91-РС, яким позивача звільнено з військової служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 №171 «Про результати службового розслідування».

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.02.2022.

Суддя Кушнова А.О.