Справа № 160/17292/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Сліпця С.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальність «ТД Декос» про стягнення податкового боргу, -
24.12.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Декос», в якій позивач просить:
Також, вищезазначеною ухвалою суду витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області письмові пояснення щодо підстав виникнення у Товариства з обмеженою відповідальність «ТД Декос» податкового боргу у сумі 16855143,81 грн. та його детальний розрахунок.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2021 року направлена сторонам у справі та отримана позивачем 09.02.2021 року згідно із відміткою у розписці, що міститься в матеріалах справи (а.с.34), проте докази отримання цієї ухвали суду відповідачем станом на 17.03.2021 року відсутні.
26.03.2021 року на адресу суду повернувся конверт, адресований ТОВ «ТД «Декос», із вмістом поштового відправлення, яким на адресу відповідача надсилалася ухвала суду від 16.01.2021 року, із відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до довідки начальника відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року №60 суддя Турова Олена Михайлівна з 01.04.2021р. по 16.04.2021р., включно, перебувала у щорічній відпустці.
Представник позивача в підготовче судове засідання 12.05.2021р. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 12.05.2021р. також не з`явився, проте, матеріали справи не містять доказів, що останній належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Сторони в підготовче судове засідання 29.06.2021р. не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
При цьому, 20.05.2021 року та 25.06.2021 року на адресу суду повернулись конверти, адресовані ТОВ «ТД «Декос», із вмістом поштового відправлення, яким на адресу відповідача надсилалися повістки про виклик у судове засідання на 12.05.2021 року та на 29.06.2021р., ухвали суду від 12.05.2021 року та від 19.05.2021 року щодо призначення судового засідання на 29.06.2021р., відповідно, із відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, адреса, на яку здійснені відправлення судом, збігається з адресою, зазначеною, як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зазначеною позивачем у позові.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року та повістка про виклик у судове засідання на 28.07.2021р. надіслані на адресу ТОВ «ТД «Декос» засобами поштового зв`язку, а також на електронну пошту підприємства, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Крім того, відповідно до довідки секретаря судового засідання Молоданова М.Ю. від 29.06.2021р. №516 останнім здійснена неодноразова спроба повідомити відповідача про розгул справи на вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер телефону НОМЕР_1 , проте, вказаний номер постійно перебуває поза зоною досяжності (вимкнений).
Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
При цьому згідно з частиною 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України та ч.1 ст.131 КАС України, враховуючи, що направлені відповідачеві копії ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду та повістки про виклик у судові засідання повернуто до суду з незалежних від суду причин («адресат відсутній за вказаною адресою», проте ця збігається з адресою, зазначеною, як місцезнаходження юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зазначеною позивачем у позові), відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №804/575/18.
Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, станом на 29.06.2021 року відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, крім того, ним не надано витребуваних ухвалою суду доказів, а також будь-яких інших заяв, клопотань, в яких би останній виклав свою позиції щодо суті позову та або клопотав про їх надання у більш пізніший термін.
В судовому засіданні представник позивача підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неприбуття у судове засідання не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надавав.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Також, згідно із даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи: вул. Героїв Крут, 16, м. Дніпро.
З 27.07.2011 року відповідач взятий на облік в контролюючих органах як платник податків та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Соборна ДПІ м. Дніпра).
Як свідчать матеріали справи, в інтегрованих картках платника податків ТОВ «ТД «Декос» станом на час розгулу справи обліковується податковий борг на загальну суму 16855143,81грн., який складається із податкового боргу з податку на додану вартість (код податку 14010100) у розмірі 16851087,01грн. та з податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021000) у розмірі 4056,80грн.
Також з наданого позивачем детального розрахунку податкового боргу та долучених до матеріалів справи доказів встановлено, що податковий борг ТОВ «ТД «Декос» з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4056,80грн. виник у зв`язку із несплатою відповідачем у встановлені законом строки сум грошових зобов`язань, визначених наступними податковими повідомленнями-рішеннями:
Приписами ст.67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Згідно з п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
При цьому, п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
За приписами п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Так, п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до абз.1 п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
При цьому, приписами абз.2 п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що грошові зобов`язання, визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем у встановлені законом граничні строки сплачено не було.
Водночас, відповідно до приписів п.56.1, п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Згідно з абз.1 п.56.3 ст.56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
За приписами п.п.56.17.1 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.
Абзацом 8 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
Згідно з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Так, приписами п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України встановлено, що при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, нарахування пені розпочинається, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідно до п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи, що вищевказана сума податкових зобов`язань відповідача у загальному розмірі 16855143,81грн. (13245521,25грн. + 3605565,76грн. + 1020,00грн. (- 23,20грн. переплати) + 1020,00грн. +1020,00грн.+1020,00грн.) є узгодженою та не сплаченою у встановлений законодавством строк, як наслідок ця сума є податковим боргом у розумінні приписів п.п.14.1.175 п.14.1 cт.14 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача цієї суми заборгованості є обґрунтованими.
Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що позивачем доведено та підтверджено відповідними доказами наявність у відповідача станом на час звернення до суду та розгляду справи судом податкового боргу, що підлягає стягненню, саме у розмірі 16855143,81грн.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріали справи, з урахуванням приписів вказаної статті Податкового кодексу України, контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми «Ю» №129246-53 від 20.08.2018р. про сплату відповідачем наявного у нього на той час податкового боргу у сумі 16851087,01грн., яка надіслана на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, проте, в подальшому конверт був повернений відправнику (ГУДФС у Київській області) поштовим відділенням з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» 24.09.2018р.
Згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки після надіслання відповідачу податкової вимоги форми «Ю» №129246-53 від 20.08.2018р. податковий борг останнього у повному обсязі погашено не було, а загальна сума боргу частково збільшилася, нова податкова вимога позивачем не виставлялася.
На момент звернення позивача до суду податковий борг непогашений і не списаний.
Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами №4834-VI від 24.05.2012, №466-IX від 16.01.2020р.) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Зважаючи на те, що відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, то, з урахуванням положень п.58.3 ст.58, абз.2 п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України, податкова вимога, у разі якщо пошта не може її вручити платнику податків у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, тобто у даному випадку податкова вимога форми «Ю» №129246-53 від 20.08.2018 року вважається врученою 24.09.2018р.
Згідно з п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем - суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням у сумі 16855143,81грн. за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Декос», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати цього податкового боргу у встановлені законодавством строки, а також доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких він виник, тому позовні вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення з відповідача означеної суми податкового боргу підлягають задоволенню.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09.08.2021р.

Суддя: О.М. Турова