Справа № 420/19713/21
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
21 лютого 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 військової до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 21 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 26 жовтня 2021 року позов було залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

03 грудня 2021 року ухвалою продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, роз`яснено, що виявлені недоліки, зазначені в ухвалі від 26 жовтня 2021 року (щодо позовних вимог), повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненими позовними вимогами (з копією учасникам справи).

До суду від позивача 16.12.2021 за вх. № 71511/21 надійшла заява з позовною заявою (у 2-х примірниках), в якій позивач викладає позовні вимоги в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 року № 477 в частині накладення на старшого сержанта ОСОБА_1 - командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення організації та несення служби у добовому наряді;

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020р. №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні-місяці 2020 року;

3. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Ухвалою від 22 грудня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №71511/21), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії: наказів військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477 та від 02.09.2020 №437 (з додатками) та докази на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з ними; службової картки ОСОБА_1 ; матеріалів службового розслідування, на підставі якого прийнято наказ військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477; наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2020 №418; рапорту підполковника ОСОБА_2 (вх. №8003 від 01.09.2020); розрахунок грошового забезпечення на старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року.

До суду від відповідача 20.01.2022 за вх. №ЕП/4549/22 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, яка обґрунтована тим, що 19.10.2020 за вих. №145/2148 позивачу відповідач направив відповідь, якою позивача повідомлено про наказ від 26.08.2020 №477 та накладене на позивача дисциплінарне стягнення, а тому позивач порушив строк звернення до суду.

21 січня 2022 року ухвалою суду витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії: наказу військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2020 №437 або витягу з нього в частині, що стосується ОСОБА_1 (зокрема аркушів 1-4); доказів на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з наказами військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2020 № 477 та від 02.09.2020 №437; службової картки ОСОБА_1 ; рапорту підполковника ОСОБА_2 (вх. №8003 від 01.09.2020); розрахунку грошового забезпечення на старшого сержанта ОСОБА_1 за серпень 2020 року; звернення ОСОБА_1 від 17.09.2020 та доказів направлення та вручення йому листа від 19.10.2020 №145/2148.

Розглянувши заву відповідача про залишення позову без розгляду, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Вказаною нормою статті 122 КАС України встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Суд зазначає, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 року № 477 в частині накладення на старшого сержанта ОСОБА_1 - командира господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та грубе порушення організації та несення служби у добовому наряді та пункти 3,4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020 №437 в частині зменшення розміру премії старшому сержанту ОСОБА_1 , командиру господарчого відділення взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи в серпні-місяці 2020 року.

При цьому, враховуючи те, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.09.2020 №437 стосується преміювання військовослужбовців за підсумками серпня 2020 року, в тому числі і позивача, тобто стосується розміру його грошового забезпечення, в цій частині позовної заяви строки звернення не застосовуються.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №420/13606/21 зробив висновок, що поняття «грошове забезпечення», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір в частині вимог, зазначених у пунктах 1.1- 1.4, 1.6- 1.9 цієї постанови охоплюється застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

При цьому, щодо строку звернення позивача до суду з вимогами щодо пункту 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.08.2020 № 477 суд зазначає наступне.

Так, позивач у заяві від 18.11.2021 (вх. №64394/21) зазначає, що про оскаржувані накази він дізнався лише 01.10.2021 після того, як військовослужбовцем відповідача адвокату позивача було надано їх копії.

При цьому, суд ставиться критично до доводів відповідача, що 19.10.2020 за вих. №145/2148 позивачу військовою частиною НОМЕР_1 направлено відповідь, якою позивача повідомлено про наказ від 26.08.2020 №477 та накладене на позивача дисциплінарне стягнення, а тому позивач порушив строк звернення до суду.

Так, судом витребовувались у відповідача копії звернення ОСОБА_1 від 17.09.2020, на яке йому направлено відповідь у формі листа від 19.10.2020 №145/2148, та доказів направлення та вручення ОСОБА_1 листа від 19.10.2020 №145/2148.

Однак, відповідачем на виконання ухвали суду від 21.01.2022 вказаних документів не надано, зазначивши у листі (вх. №8434/22 від 09.02.2022), що «Інші витребувані судом документи командування військової частини НОМЕР_1 надати не може, у зв`язку з їх відсутністю».

Отже, відповідачем до суду не надано належних та достатніх доказів сповіщення позивача про накладення на нього дисциплінарного стягнення наказом від 26.08.2020 №477, а відтак у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права» (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Керуючись ст.ст.120, 122, 166-167, 173, 240, 241, 248, 256 КАС України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя Вовченко O.A.