Справа № 420/22097/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2022-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

22 лютого 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача від 02.02.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі №420/22097/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 15 липня 2021 р. щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90 % до 70 % грошового забезпечення та обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з 01 квітня 2019 р., виходячи із розрахунку 90% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20.11.2020 року № ЮО101982, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум;

вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача.

25 січня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом винесено рішення у справі №420/22097/21, яким позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, яка була зменшена ОСОБА_1 з 80% до 70% грошового забезпечення з 01.04.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по пенсії, яка виникла у зв`язку із зменшенням з 01.04.2019 року раніше призначеної пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням вже виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) сплачений судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В решті позову відмовлено.

02.02.2022 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 15 липня 2021 р. щодо обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вiд 20.11.2020 року № ЮО101982, без обмеження її граничним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що вказану вимогу не вирішено при ухваленні рішення 25 січня 2022 року.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав правомірності дій.

Розглянувши заяву позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Розглянувши заяву позивача суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером Міністерства оборони України та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

На підставі ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції на час звільнення, ОСОБА_1 набув право на пенсію у розмірі - 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО101982 від 20.11.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, відповідачем знову був зменшений розмір пенсії позивача з 80% до 70% сум грошового забезпечення та застосовано обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність)

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 22 Конституції України закріплено, що права та свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесені змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положення статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №848-VIII.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Отже, вбачається, що стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №127/4267/17 та від 16.10.2018 у справі №522/16882/17.

Як вбачається матеріалів справи Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області було обмежено пенсію максимальним розміром, який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно аналізу правових норм, судом встановлено, що однорідні/тотожні обмеження розміру пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, відповідно до яких максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлений для осіб, які втратили працездатність, були передбачені двома нормативно-правовими актами:

1) ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.11.2011;

2) ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992.

Разом з тим, суд зауважує, що стаття 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" є чинною та неконституційною не визнавалася.

Натомість ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була визнана рішенням Конституційного Суду України такою, що не відповідає Конституції України - тобто неконституційною.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року, згідно з якими:

максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини 7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року, які передбачали обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами та які визнані неконституційними були внесені підпунктом 8 п. 6 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року.

Отже, слід дійти висновку, що обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, було введено в дію одним законом - Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, шляхом закріплення такого обмеження як у ст. 2, яка стосується широкого кола пенсіонерів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, так і у підпункті 8 п. 6 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким внесені зміни до ч. 4 ст. 43 спеціального закону - Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та який регулює питання пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Враховуючи те, що вказані положення ч. 7 ст. 43 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" визнані неконституційними, отже застосування відповідачем до спірних правовідносин ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 щодо обмеження розміру пенсії позивача, встановлені одним законом, є протиправними, а позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 15 липня 2021 р. щодо обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вiд 20.11.2020 року № ЮО101982, без обмеження її граничним розміром, з урахуванням вже виплачених сум., такими що підлягають задоволенню.

Таким чином заява представника позивача від 02.02.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі №420/22097/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 143, 241-247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача від 02.02.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі №420/22097/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 15 липня 2021 р. щодо обмеження пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки вiд 20.11.2020 року № ЮО101982, без обмеження її граничним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.С. Єфіменко