Справа № 713/2527/21
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2527/21
Провадження №2-а/713/3/22
РІШЕННЯ

іменем України

18.02.2022 м. Вижниця

Вижницький районний суд в складі: головуючого судді Осокін А.Л., секретаря судового засідання Поляк А., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області в особі інспектора першого батальйону другої роти Якимика Степана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом Управління патрульної поліції у Чернівецькій області в особі інспектора першого батальйону другої роти Якимика Степана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на таке.

23.10.2021 року постановою серії ЕАО №4984031 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу за порушення вимог ст. 126 ч. 1 КУпАП. В позовній заяві просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАО №4984031 від 03.11.2021 року за ст. 126 ч. 1 КУпАП, оскільки вважає її безпідставною.

Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав.

Відповідач ГУНП у Чернівецькій області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав суду відео диск та відзив, в якому зазначив, що в діях позивача які мали місце 23.10.2021 року є склад адімінстративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейський розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Постанова серії ЕАО №4984031 від 03.11.2021 року є обґрунтованою, та законною. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач надав суду заперечення на відзив, в якому зазначив, що на вимогу поліцейського він не відмовлявся від предявлення йому посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб. Зі своїх рук показав патрульному зазначені документи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора першого батальйону другої роти Якимика Степана Степановича серії ЕАО №4984031 від 03.11.2021 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425,00 гривень. Відповідно до даної постанови, позивач 03.11.2021 року о 12 год. 08 хв. в с. Новий Киселів, керуючи автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», державний номерний знак НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП .

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч. 1 КУпАП, суд виходить з такого.

Диспозицією ст.126 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.11.2021 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч. 1 КУпАП суду не надано.

Крім того з оскаржуваної постанови серії ЕАО №4984031 від 03.11.2021 в пункті 4 «особа, щодо якої розглядається справа» зазначено прізвище, ім`я по батькові, дата народження, місце проживання, номер посвідчення водія. В пункті 5 вказані марка транспортного засобу та прізвище, ім`я та по батькові власника транспортного засобу. Таким чином, працівнику поліції було пред`явлено для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Що стосується страхового поліса, то згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , батько позивача - ОСОБА_2 , на автомобілі якого вони рухались являється особою з інвалідністю внаслідок війни 1-ї групи, а у відповідності з п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності на території України.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Окрім того, з відео яке долучено до відзиву відповідача вбачається, що на вимогу поліцейського про предявлення ОСОБА_1 посвідчення водія, реєстраційного талону на транспортний засіб та страхового полісу загально обовязкового страхування на траспортний засіб, ОСОБА_1 зі своїх рук показав патрульному зазначені документи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області в особі інспектора першого батальйону другої роти Якимика Степана Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4984031 від 03.11.2021, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.126 ч. 1 КУпАП - скасувати, провадження у справі - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Андрій ОСОКІН