Справа № 460/426/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2022 року м. Рівне №460/426/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що службове розслідування було проведено поверхнево, узагальнено щодо всього складу добового наряду та керівництва ІТТ № 5, без повного з`ясування всіх обставин, вини та ступеня тяжкості проступку кожного працівника. Не було досліджено наслідків проступку кожного з працівників, чи могло належне виконання обов`язків конкретним працівником ІТТ (зокрема постовим) унеможливити вчинення самогубства арештованим, а також навпаки чи виключно неналежне виконання обов`язків конкретним працівником ІТТ (зокрема постовим) сприяло вчиненню самогубства, і яким чином. Позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про застосування до нього найсуворішого виду стягнення звільнення зі служби.

Ухвалою від 16.03.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з відзивом на позовну заяву сторона відповідача позов не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Скориставшись своїм правом позивач подав до суду відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

ОСОБА_1 проходив службу в в Національній поліції з 01.09.2017. З 03.04.2020 обіймав посаду поліцейського ІТТ № 5 ГУНП в Рівненській області, мав спеціальне звання сержант поліції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді поліцейського ізолятора тимчасового тримання №5 ГУ НП в Рівненській області.

Зі змісту наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області "Про призначення службового розслідування" від 01.12.2020 №1873 вбачається, що 01.12.2020 близько 07:30 год. в камері № 4 ізолятора тимчасового тримання № 5 ГУНП в Рівненській області (далі - ITT № 5 ГУНП в Рівненській області) покінчив життя самогубством, через повішення на мотузці, ОСОБА_2 , житель с. Томашгород, Рокитнівського району, арештований Сарненським районним судом за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, поміщений в ITT №5 м. Сарни 30.11.2020 о 18:30 год.

01.12.2020 о 07:45 год. бригадою ШМД м. Сарни констатовано його смерть. Труп направлено в морг СМЕ м. Сарни

Дана подія зареєстрована в ЄO № 9774 від 01.12.2020 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області. Проводиться перевірка.

З метою встановлення обставин та відповідно до ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII за вказаним фактом призначено службове розслідування (т.1 а.с.15, 84).

Відповідно до висновків службового розслідування за фактом вчинення самогубства через повішання на мотузці арештованим ОСОБА_2 , під час перебування в камері №4 ізолятора тимчасового тримання №5 ГУНП в Рівненській області, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області полковником поліції О.Камишанським 04.12.2020, за грубе порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", порушення вимог п. 2.15.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 дcк, що виразилося у не забезпеченні виконання посадових інструкцій (функціональних обов`язків), залишенні поста та не здійсненні нагляду за поведінкою затриманих і взятих під варту осіб у камерах їх тримання, що призвело до скоєння самогубства арештованим ОСОБА_2 , поліцейського ITT № 5 ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_1 , керуючись ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", статтями 11-12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", комісія рекомендувала звільнити зі служби в поліції.

У розпорядженні дисциплінарної комісії була наявна службова характеристика на позивача, згідно з якою за період служби в Національній поліції останній зарекомендував себе посередньо. При виконанні поставлених йому завдань та доручень може іноді допускати недбайливість. Недостатньо працює над підвищенням своїх знань. Має незначний досвід роботи, не завжди проявляє ініціативу у вирішенні службових питань.

04.12.2020 начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області було винесено наказ №995 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ІТТ №5 ГУНП в Рівненській області", за грубе порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", порушення вимог п. 2.15.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 дcк, що виразилося у не забезпеченні виконання посадових інструкцій (функціональних обов`язків), залишенні поста та не здісйсненні нагляду за поведінкою затриманих і взятих під варту осіб у камерах їх тримання, що призвело до скоєння самогубства арештованим ОСОБА_2 , поліцейського ITT № 5 ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_1 , керуючись ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", статтями 11-12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції.

Не погодившись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIIІ (далі - Закон №580-VIIІ).

Частиною 1 статті 60 Закону № 580-VIII визначено, що проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з п.1, 2 ч. 1 ст.18 Закону №580-VIIІ поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018 затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України, (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Судом було встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 01.12.2020 №1873 призначено службове розслідування по факту покінчення життя самогубством арештованим ОСОБА_2 під час перебування в камері №4 ізолятора тимчасового тримання №5 ГУ НП в Рівненській області.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Частинами 1, 2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту висновок за результатами службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Порядок утворення в органах (підрозділах) поліції дисциплінарних комісій та їх повноваження визначає Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, яке затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1356/32808 (далі -Положення).

Відповідно до п. 2 розділу І "Загальні положення" Положення дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії (п. 3 розділу І "Загальні положення" Положення).

Пунктом 10 розділу І "Загальні положення" Положення забороняється включати до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, щодо якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, заінтересованих у результатах розслідування.

Частинами 1, 2 статті 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення.

Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

При цьому черговість накладення зазначених стягнень Дисциплінарним статутом не визначена, а тому рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування за умови його проведення.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування встановлено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок).

Пунктом 1 розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V "Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією" Порядку службове розслідування має встановити:

-наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 1 розділу VII "Прийняття рішення за результатами службового розслідування" Порядку встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Розділом І "Оформлення матеріалів службового розслідування" Порядку встановлено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом вчинення самогубства через повішання на мотузці арештованим ОСОБА_2 під час перебування в камері №4 ізолятора тимчасового тримання №5 ГУ НП в Рівненській області, затвердженого начальником Головного управління національної поліції в Рівненській області полковником поліції О.Камишанським 04.12.2020, за грубе порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", порушення вимог п. 2.15.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 дcк, що виразилося у не забезпеченні виконання посадових інструкцій (функціональних обов`язків), залишенні поста та не здісйсненні нагляду за поведінкою затриманих і взятих під варту осіб у камерах їх тримання, що призвело до скоєння самогубства арештованим ОСОБА_2 , поліцейського ITT № 5 ГУНП в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_1 , керуючись ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", статтями 11-12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", комісія вважала б звільнити зі служби в поліції.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи, ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування, користуватися правничою допомогою.

Згідно з пунктом 14 Розділу 5 Порядку №893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

З аналізу наведених вище норм Порядку №893 вбачається, що службове розслідування стосовно поліцейського може проводитись дисциплінарною комісією у письмовому провадженні або за рішенням уповноваженого керівника на відкритому засіданні комісії. Водночас при здійсненні такого розслідування у письмовому провадженні (за наявними матеріалами) обов`язковим є надання поліцейським щодо якого воно проводиться письмових пояснень або фіксації відмови у їх наданні.

В ході проведення службового розслідування у позивача було відібрано письмове пояснення, у якому останній зокрема зазначив, що приблизно о 06 год 00 хв 01.12.2020 він здав пост біля камер 4-3 ІТТ № 5 ГУНП в Рівненській області поліцейському ОСОБА_3 та займався особистими справами. При перебуванні на посту він особисто періодично здійснював огляд ув`язнених в камері через оглядове віконце та жодних підозрілих звуків чи обставин не виявляв. Під час здійснення чергування підозрюваний завішував своє спальне місце простирадлом, а саме завісив його приблизно о 22 год. 30 хв. 30.11.2020, на що йому черговим ІТТ та працівниками ІТТ робились зауваження, однак останній не реагував та повідомляв, що йому заважає нічне світло, тому він завішує спальне місце. При цьому сам спосіб завішування спального місця не заважав проведенню огляду камери та безпосередньо спального місця підозрюваного через оглядове вічко на вхідних дверях камери, однак частково заважав для спостереження за допомогою відеокамери. Оскільки поліцейськими ІТТ періодично через вказане віконце проводили огляд камери, інші заходи до ОСОБА_4 не вживались.

Переглядом відеозаписів з камер відоспостереження розташованих у камерному блоці та черговій частині ІТТ № 5 встановлено, що арештований ОСОБА_5 з 04.00 по 04.27 год. ходив по камері, а його спальне місце було завішене простирадлом. О 04.27 год. він ліг на своє спальне місце та до 04.36 год. камера фіксувала його рухи ногами та простирадла. З 04.36 год. будь-які рухи припинились. О 07.31 год. до камери зайшли два працівника ІТТ № 5 ГУНП в Рівненській області та виявили, що арештований ОСОБА_5 вчинив самогубство через повішання на мотузці. О 07.45 год. зайшли працівники бригади ШМД та положили ОСОБА_4 на підлогу камери та пізніше констатували його смерть. Переглядом камери відеоспостереження камерного блоку з 04.00 год. встановлено, що по 07.29 год. постові в камерному блоці були відсутні взагалі та нагляд за утримуваними особами не здійснювався. О 07.29 год. до камерного блоку зайшли два працівники ІТТ, які заглянули у вічко для видачі/прийому їжі на вхідних дверях камер № 4 та 3. З камери відеоспостереження чергової частини, встановлено, що до 03.55 год. ніс службу черговий ІТТ. Після 03.55 год. до 07.24 год. працівники ІТТ нагляд за утримуваними особами не здійснювали. Періодично о 05.08, 05.44, 05.58, 07.18, 07.22 год. працівники поліції заходили до чергової частини та перевіряли зображення на моніторі. Перевірка стану утримуваних осіб через вічко для видачі/прийому їжі на вхідних дверях камер взагалі не здійснювалась. Увесь наряд ІТТ згідно записів камер відеоспостереження з 04.00 год. по 07.24 год. 01.12.2020 знаходився в кімнаті відпочинку чи інших приміщеннях ІТТ. На посту в камерному блоці та черговій частині працівники ІТТ були відсутні. Нагляд в цей період часу за утримуваними ніхто з працівників ІТТ не здійснював.

За результатами перегляду відеозаписів, судом встановлено, що пояснення надані ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування не відповідають фактичним даним відображеним на відео.

Відповідно до пункту 2.15.2 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60 дск, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.02.2005 №268/10548 та посадової інструкції поліцейського ІТТ № 5 ГУНП в Рівненській області завданням та обов`язком поліцейського під час несення служби постовим внутрішнього поста визначено не залишати поста ні за яких обставин, доки не буде замінений, пильно нести службу, здійснювати постійний нагляд за поведінкою в камерах затриманих і взятих під варту осіб, точно й суворо дотримуватися правил охорони під час виведення утримуваних осіб з камер. Регулярно доповідати черговому про результати нагляду за поведінкою затриманих і взятих під варту осіб (п. 2.15.6 наказу). Постовим ІТТ забороняється самовільно залишати пост, спати, сидіти, читати на посту, вживати їжу, вступати з утримуваними ІТТ особами в розмови не викликані необхідністю.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що він не був під підпис ознайомлений зі своїми посадовими інструкціями (функціональними обов`язками), а відтак не вчиняв порушення вимог передбачених ними, з огляду на те, що ОСОБА_1 на посаду поліцейського ІТТ № 5 був призначений ще у квітні 2020 року і до 30.11.2020 неодноразово заступав на чергування, а тому був зобов`язаний знати за яку ділянку роботи він відповідає і які завдання виконує під час несення служби.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Щодо доводів позивача про непропорційність виду застосованого до нього стягнення дисциплінарному проступку, який йому інкримінують, суд зазначає таке.

Черговість накладення стягнень за їх видами Дисциплінарним статутом не визначена, а тому рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування, що й було здійснено відповідачем.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин справи та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17.

Отже, видаючи спірні накази відповідач діяв на підставі у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством, а тому вони не підлягають скасуванню у судовому порядку.

Оскільки суд не вбачає правових підстав для поновлення позивача на роботі, то похідна позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягає задоволенню.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не мають вирішального значення для правильного вирішення судового спору по суті.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що у цих конкретних спірних правовідносинах позивач не довів протиправності оскаржуваних наказів, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими і у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Хвильового, 2,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Повний текст рішення складений 21 лютого 2022 року

Суддя Д.Є. Махаринець