Справа № 360/420/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/420/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Скиртач Сергій Вікторович (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якій позивач просить:

- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області, що полягає в незарахуванні позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, періодів роботи на шахтоуправлінні «Ворошилоградське» виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 18 лютого 1994 року протиправною;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи на шахтоуправлінні «Ворошилоградське» виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 18 лютого 1994 року, здійснивши перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01 грудня 2021 року.

Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 3455-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивачем разом з заявою про перерахунок пенсії відповідачу були надані: копія паспорту/ідентифікаційного номеру; копія трудової книжки; довідка від 14 червня 2021 року № 1301; довідка від 14 червня 2021 року № 1302; довідка від 14 червня 2021 року № 1303; копія наказу від 17 травня 1995 року № 326.

Трудова книжка позивача містить записи про незараховані відповідачем періоди роботи. Відповідно наданих документів позивач працював повний робочій день під землею, що згідно з результатами атестації робочих місць належить до переліку підземних професій з умовами праці, що підтверджують право на пенсію за списком №1.

Листом від 10 січня 2022 року № 70-5725/П-02/8-1200/22 відповідач відмовив позивачу в перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 3455-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відмова мотивована тим, що до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, позивачу не було зараховано періоди роботи з повним робочім днем під землею на шахтоуправлінні «Ворошилоградське» виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 18 лютого 1994 року.

Відповідач посилається на те, що надані позивачем документи для перерахунку пенсії, що підтверджують наявність необхідного стажу, не можуть бути застосовані, оскільки вони видані підприємствами, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в незарахуванні позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, періодів роботи на шахтоуправлінні «Ворошилоградське» виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 18 лютого 1994 року, внаслідок чого він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) (арк. спр. 28-29).

Відповідач заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 33-36), в якому зазначив, що 10 липня 2019 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) позивач звернувся до Марківського відділу обслуговування громадян Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Пільговий стаж роботи за списком № 1 позивачу зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: з 09 грудня 2002 року по 30 листопада 2010 року, з 01 січня 2011 року по 31 травня 2011 року, з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з 03 січня 2012 року по 20 лютого 2013 року, з 01 березня 2013 року по 28 березня 2013 року, з 01квітня 2013 року по 12 квітня 2014 року, з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року, з 01 травня 2015 року по 29 вересня 2015 року, з 01 жовтня 2015 року по 24 квітня 2016 року, з 01 травня 2016 року по 21 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року по 26 жовтня 2016 року, з 01 листопада 2016 року по 28 лютого 2017 року.

Період роботи з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» зараховано як страховий стаж на загальних підставах.

Відповідно до записів трудової книжки встановити право на пенсію за віком на пільгових умовах неможливо у зв`язку з відсутністю довідок «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» та інформації про атестацію робочих місць за умовами праці згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу.

13 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 3455-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

До звернення позивач додав наступні документи: довідки від 14 червня 2021 року №№ 1301, 1302, 1303 та копію наказу від 17 травня 1995 року № 329.

Листом від 10 січня 2022 року відповідач у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», повідомив позивача про те, що пільговий стаж зараховано лише за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК 5) 13 років 04 місяці 01 день.

Вся документація та архіви зазначених підприємств залишились в місті Ровеньки Луганської області, яке згідно із додатком № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 №1085-р є тимчасово окупованою територією України. З урахуванням вказаного довідки, які створені будь-якими органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України, не є дійсними.

Таким чином, відсутні правові підстави для врахування наданих позивачем довідок для обчислення пенсії.

Загальний стаж роботи складає 24 роки 2 місяці 14 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 13 років 4 місяці 1 день, отже здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає законних підстав, оскільки відсутній необхідний підземний стаж 15 років.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058 відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулює Закон № 1058. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (із змінами), затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію (а не в журналі вхідної кореспонденції) органу, що призначає пенсію.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436, затверджено Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України (далі Положення № 13-1), яким визначено порядок (процедура) подання заяв до органів Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 1 Розділу 1 «Загальні положення» це Положення визначає організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів ПФУ відповідно до вимог Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 6 Розділу 1 Положення 13-1 передбачено, що особа, яка звернулась до органів Пенсійного фонду, надає інформацію про себе. Відповідно до пункту 3 Розділу II Положення 13-1 стаціонарний прийом громадян здійснюється в залах обслуговування або в обладнаних кабінетах. Прийом та обслуговування громадян, які звертаються до органів Пенсійного фонду забезпечується відповідним структурним підрозділом органу Пенсійного фонду або спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання (пункт 3 Розділу II Положення 13-1). Відповідним структурним підрозділом в управління є відділ обслуговування громадян, до функціональних обов`язків спеціалістів саме цього відділу належить питання прийому заяв на призначення, перерахунок пенсій. Відповідно до пункту 7 Розділу II Положення №13-1 прийом та обслуговування громадян, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, забезпечуються відповідним підрозділом органу Пенсійного фонду або спеціалістами, до функціональних обов`язків яких належить зазначене питання (далі підрозділ з обслуговування громадян). Заяви, зокрема, про призначення, перерахунок пенсій реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію (пункт 4.1 Порядку №22-1).

Відповідно до регламенту роботи управління, положень про структурні підрозділи прийом та реєстрація заяв в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію (пункт 4.1 Порядку № 22-1) та доступ до підсистеми «Звернення» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України відносяться до функціональних повноважень виключно спеціалістів відділу обслуговування громадян.

По зверненням щодо пенсійних питань, направлених до органів ПФУ в іншому порядку (невстановленій формі), згідно з Законом України «Про звернення громадян» рішення органами ПФУ про призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії не приймаються, оскільки зазначений закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.

Таким чином, підставою для винесення органом Пенсійного фонду рішення щодо призначення/перерахунку пенсії (або про відмову) є подання в установленому порядку відповідної заяви, реєстрації її в журналі прийняття рішень.

Враховуючи викладене, обов`язок проведення управлінням призначення (перерахунку) пенсій відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1058 виникає виключно у разі подання заявником належного за формою документа, передбаченого Порядком № 22-1.

Подання іншого за формою та змістом письмового документа з приводу призначення пенсії за правилами статті 44 Закону № 1058 не створює правового наслідку у вигляді обов`язку прийняти письмове рішення у формі протоколу стосовно призначення пенсії.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2018 року по адміністративному провадженню № К/9901/6458/18 (справа Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/198/16).

Отже позивачем зроблено хибний висновок про порушення його при зверненні та можливості призначення пенсії на підставі його звернення. За заявою від 13 грудня 2021 року рішень не приймалось, лист-відповідь від 10 січня 2021 року № 48-5725/П-02/8-1200/22 надано у порядку, визначеному Законом України «По звернення громадян».

Просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд встановив наступне.

10 липня 2019 року позивач звернувся до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр.49).

Відповідачем визначений загальний стаж роботи позивача 24 роки 2 місяці 14 днів, з урахуванням пільгового стажу за списком № 1 13 років 4 місяці 1 день (арк. спр. 47).

Пільговий стаж роботи за списком № 1 позивачу зараховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: з 09 грудня 2002 року по 30 листопада 2010 року, з 01 січня 2011 року по 31 травня 2011 року, з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2011 року, з 03 січня 2012 року по 20 лютого 2013 року, з 01 березня 2013 року по 28 березня 2013 року, з 01квітня 2013 року по 12 квітня 2014 року, з 01 травня 2014 року по 30 вересня 2014 року, з 01 травня 2015 року по 29 вересня 2015 року, з 01 жовтня 2015 року по 24 квітня 2016 року, з 01 травня 2016 року по 21 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року по 26 жовтня 2016 року, з 01 листопада 2016 року по 28 лютого 2017 року (арк. спр. 47, 48, 51, 55).

До пільгового стажу позивачу не зараховані періоди роботи з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» зараховано, як страховий стаж на загальних підставах.

13 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 3455-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року (арк. спр. 37, 38).

До заяви позивач додав наступні документи: копію паспорта/ідентифікаційного номеру, копію трудової книжки, довідки виробничого підрозділу «Шахтоуправління Ровеньківське» від 14 червня 2021 року №№ 1301, 1302 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, історичну довідку про перейменування підприємства від 04 червня 2021 року № 1303, витяг з наказу виробничого підрозділу «Шахтоуправління Ровеньківське» «Шахта Ворошиловська» від 17 травня 1995 року № 329 (арк. спр. 38, 43).

Листом від 06 січня 2022 року № 70-5725/П-02/8-1200/22 ГУ ПФУ в Луганській області зазначило, що період роботи: з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» зараховано, як страховий стаж на загальних підставах. Відповідно до записів трудової книжки встановити право на пенсію за віком на пільгових умовах неможливо у зв`язку з відсутністю довідок «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» та інформації про атестацію робочих місць за умовами праці згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу. До звернення позивачем надані такі документи: довідки від 14 червня 2021 року №№ 1301, 1302, 1303 та копію наказу від 17 травня 1995 року № 329. Вся документація та архіви зазначених підприємств залишились в м. Ровеньки Луганської області, яке згідно із додатком № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р є тимчасово окупованою територією України, відповідно довідки, які створені будь-якими органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території України, є недійсними. Таким чином, відсутні правові підстави для врахування наданих позивачем довідок для обчислення пенсії. Загальний стаж роботи позивача складає 24 роки 2 місяці 14 днів, у тому числі пільговий стаж за списком № 1 13 років 4 місяці 1 день, отже здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає законних підстав, оскільки відсутній необхідний підземний стаж 15 років. (арк. спр. 20-23, 45-46).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 28 серпня 1986 року НОМЕР_1 позивач працював у спірний період на підземних роботах: в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 18 вересня 1994 року, учнем гірника підземного І розряду з повним робочим днем під землею, гірником підземним ІІ розряду з повним робочим днем під землею, прохідником підземним з повним робочим днем під землею (арк. спр. 16-19, 38, 40).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 24 Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України, відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01 січня 2004 року, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеного законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зі змінами), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Тобто, Законом № 1058-ІV передбачено, що як для призначення, так і для перерахунку пенсії особа повинна звернутися з відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року (далі Порядок № 221-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, «письмово повідомляє заявника» про те, які документи «необхідно подати» додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком, серед інших, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Абзацом другим пункту 1 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

У свою чергу, пункт 18 Порядку № 637 передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Порядку № 22-1 визначено, що саме «орган, що призначає пенсію», надає роз`яснення особам з питань призначення та виплати пенсій.

Пункт 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 також визначає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідач проігнорував вищевказані нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо перерахунку пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3 розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на перерахунок пенсії.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень, що є порушенням пункту 3 Порядку № 637, не пропонував в рамках наданих повноважень (пункт 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

У цій справі судом установлено, що трудова книжка позивача має усі необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року учнем гірника підземного І розряду з повним робочим днем під землею, гірником підземним ІІ розряду з повним робочим днем під землею, прохідником підземним з повним робочим днем під землею.

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено доказів на підтвердження того, що спірні записи в трудовій книжці позивача можна визнати такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 затверджений список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі список № 1).

Розділом I списку № 1 визначені «Гірничі роботи», в якому зазначено «Видобування корисних копалин».

Пунктом 1 Розділу I списку № 1 визначені дві категорії працівників на підземних роботах в шахтах на видобуванні корисних копалин, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, та працівники, які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року працював на посадах працівника з підземними роботами, що відповідає положенням пункту 1 Розділу I списку № 1.

Таким чином, стаж роботи позивача за період з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року відповідає визначеним списком № 1 критеріям, які повинні враховуватися при визначенні поняття «шахтарі» згідно зі статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як наслідок, відповідач мав у своєму розпорядженні необхідні документи, які давали можливість визначити правильно повний стаж роботи позивача.

Однак, відповідач проігнорував вищевказані нормативно визначені вимоги для належного розгляду документів щодо перерахунку пенсії позивачу.

Вказане свідчить, що відповідач належним чином не оцінив надані позивачем документи, не надав необхідних фахових роз`яснень.

Надавши 10 січня 2022 року відповідь № 70-5725/П-02/8-1200/22, ГУ ПФУ в Луганській області по суті відмовило позивачу у перерахунку пенсії за заявою від 13 грудня 2021 року.

Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для зарахування ОСОБА_2 до його пільгового стажу періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Посилання відповідача на ті обставини, що він вважає недійсними документи про роботу в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року для обчислення спеціального стажу, а саме: довідки від 14 червня 2021 року №№ 1301, 1302, історичну довідку від 04 червня 2021 року № 1303, витяг з наказу від 17 травня 1995 року № 329, оскільки видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, є незмістовними з огляду на наступне.

За встановлених обставин до спірних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй (далі ООН): документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд ООН у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року), ЄСПЛ зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, усіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Щодо посилань відповідача на те, що позивач звернувся із заявою про перерахунок довільної форми, суд зазначає, що позивач дійсно звернувся до управління із заявою невстановленого зразка (довільної форми), відповідно до якої просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 3455-VІ, зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року. Разом з тим, зі змісту цієї заяви вбачається волевиявлення позивача на здійснення відповідачем перерахунку пенсії. Також, суд зазначає, що неналежна форма заяви не була підставою для відмови у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, оскільки в межах цієї справи йдеться про перерахунок раніше призначеної пенсії, тобто вид пенсії не змінюється, і позивач звернувся до відповідача з заявою довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення такого перерахунку пенсії, як просив позивач.

Таким чином, відмовляючи позивачу у розгляді його заяви по суті з прийняттям відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 16 грудня 2021 року у справі № 500/1879/20.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту порушеного права позивача як прийняття рішення про визнання бездіяльність відповідача, що полягає в не зарахуванні позивачу до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, періодів роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року протиправною та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні пенсії позивачу враховано до пільгового стажу за списком № 1 13 років 04 місяці 01 день. З урахуванням періоду роботи позивача з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року, підземний пільговий стаж останнього складає 15 років 02 місяці 15 днів (13 років 04 місяці 01 день + 01 рік 10 місяців 14 днів).

Таким чином, наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 01 грудня 2021 року на підставі статі 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн (арк. спр. 9).

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на перерахунок пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Посилання відповідача на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд до уваги не приймає, оскільки питання розподілу судових витрат врегульовано КАС України та Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що полягає в незарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, періодів роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 грудня 2021 року на підставі статі 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до поданої ним заяви від 13 грудня 2021 року, зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи в шахтоуправлінні «Ворошиловське» виробничого об`єднання по видобутку антрациту «Ровенькиантрацит» з 04 листопада 1992 року по 17 вересня 1994 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль