Справа № 344/1973/16-а
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2022 року м. Дніпросправа № 344/1973/16-а

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії та зобов`язати здійснити перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту заробітку за період з 01.01.1992 по 30.11.1992 на рівні 5,60000, а також стягнути суми недоплаченої пенсії з вересня 2015 року по лютий 2016 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при розрахунку заробітної плати, яка враховується при обчислені пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було взято довідку про заробітну плату позивача за період 1988 1993 роки в ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш». Водночас, в порушення норм чинного законодавства пенсійним фондом не було переведено рублі (заробітна плата у довідках зазначена у рублях) на гривню, що призвело до зменшення коефіцієнту заробітної плати та як наслідок розміру пенсії, яку позивач отримував раніше, перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Так, зокрема, з 10.01.1992 року купони багаторазового використання були національною валютою України до 12.11.1992 року, а тому саме з 01.01.1992 року пенсійний фонд повинен був здійснити перерахунок рубля, зазначений у довідках, до курсу гривні. Зазначено, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, а саме надав оцінку діям пенсійного фонду щодо дати, з якої слід обчислювати коефіцієнт при переведені з курсу гривні до російського рубля. Також судом першої інстанції проігноровано висновок Верховного Суду у постанові від 01.12.2020 року у справі №344/1973/16-а (провадження №К/9901/45125/18).

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем для призначення пенсії була надана довідка про заробітну плату за період роботи в ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш» з 01.07.1988 по 30.06.1993, в якій сума заробітної плати зазначена у рублях.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 01.12.2020 року у справі №344/1973/16-а пенсійним фондом було здійснено перерахунок з рубля у гривню заробітну плату позивача, яка враховується при обчисленні пенсії.

Також відзив на апеляційну скаргу подано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій, в якій пенсійний фонд просив відмовити у задоволені апеляційної скарги. В обґрунтування зазначено, що на виконання заяви позивача його пенсійну справу було передано з Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Під час такої передачі пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було виявлено ряд помилок під час призначені пенсії позивача, виправлення яких і призвело до зменшення пенсії останнього. Разом з тим, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії позивача здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень контролюючого органу.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.08.2010 ОСОБА_1 Управлінням Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області призначено пенсію.

При розрахунку розміру пенсії було враховано: загальний трудовий стаж - 32 роки, 1 місяць, 3 дні; середньомісячний заробіток за періоди з 01.07.1988 по 30.06.1993, з 25.12.2002 по 31.12.2003 та з 01.12.2007 по 31.03.2008. Для розрахунку заробітку суми взяті згідно довідок про заробітну плату за період роботи позивача в ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш».

В подальшому на підставі заяви позивача його пенсійну справу було переведено з Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську та поставлено на облік з 01.09.2015.

При прийнятті на облік пенсійної справи позивача Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську було виявлено ряд недоліків, які мали місце при первинному призначенні пенсії позивачу, зокрема:

- офіційний курс російського рубля до української гривні взято не на дату призначення пенсії - 01.08.2010, а на дату звернення - 21.07.2010, що є порушенням ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць СНД у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відповідно до якої у випадку, коли в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається, виходячи із офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії;

- переведення рублів у гривні було проведено з січня 1992 року, а не з грудня 1992 року. Відповідно до Указу Президента України від 07.11.1992 №549/92 «Про реформу грошової системи України» починаючи з 23-ї години 12.11.1992 припинено;

- функціонування рубля в грошовому обігу на території України. Встановлено, що єдиним законним засобом платежу на території України стає український карбованець, представником якого в готівковому обігу виступає купон Національного банку України. Відповідно до вказаного Указу постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 08.11.1992 №610-2 «Про реформу грошової системи України»;

- установлено, що грошові знаки (банкноти та казначейські білети і монети) в рублях використовуються в Україні як засіб платежу в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України і Національного Банку України від 28 грудня 1991 року №378 (378-91-п) «Про заходи у зв`язку з введенням в обіг купонів багаторазового використання» (ЗП України, 1992, №1, ст. 1), лише до 23 години 12.11.1992. Після 23 години 12.11.1992 усі платежі в Україні провадяться лише в українських карбованцях (у готівковому обігу - в купонах Національного Банку України та монетою в копійках), за винятком випадків, коли дозволяється використання вільно конвертованої валюти;

- неправильно переведено рублі у гривні, оскільки, було поділено на 10 (як деноміновані рублі), а не на 10000 (як у випадку позивача, де заробітна плата вказана в неденомінованих рублях). Відповідно до Указу Президента Російської Федерації від 04.08.1997 №822 «Про зміну національної вартості російських грошових знаків та масштабу цін» з 01.01.1998 у Російській Федерації змінена номінальна вартість російських грошових знаків у співвідношенні 1000 : 1 (лист Національного Банку України від 11.12.1997 №13-110/2489). У випадку коли заробітна плата не деномінована(як у позивача) перевід здійснюється шляхом ділення суми заробітної плати за конкретний місяць в рублях на 10 000 (1 000(деномінація) х 10(визначення курсу рубля) і множення на курс. Отже, у випадку, коли заробітна плата вказана з врахуванням деномінації, перевід здійснюється шляхом множення суми заробітної плати за конкретний місяць в рублях на курс та ділення на 10;

- до страхового стажу неправомірно зараховано період роботи з 25.12.2002 по 31.12.2003 в ЖСК-3 «Битовик», оскільки, відсутня інформація про заробітну плату позивача в індивідуальних відомостях про застраховану особу (за період роботи з 25.12.2002 по 15.05.2009), тобто не підтверджено, що даним підприємством проводилась сплата внесків до Пенсійного фонду за 2002-2009 роки.

Означене стало підставою для здійснення Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахунку пенсії позивача.

Вказані вище обставині встановлені Верховним Судом у постанові від 01.12.2020 року у справі №344/1973/16-а (провадження №К/9901/45125/18).

Також у цьому рішенні, суд касаційної інстанції зазначив, що позивач мотивував свій позов тим, що відповідачем, на його думку, неправомірно здійснено перерахунок пенсії в бік її зменшення через невірне обчислення заробітної плати для призначення пенсії за період з 01.01.1992 по 30.11.1992 року, тобто вже тоді, коли в Україні була введена національна валюта. При визначенні розміру пенсії за віком, до заробітку необхідно застосовувати курс гривні, тобто конвертувати радянські та російські рублі в українські гривні з урахуванням приписів Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Станом на січень 1992 року в Україні вже була введена національна валюта: купони та карбованці, відповідно при обчисленні за період роботи в ОАО «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш» розміру заробітної плати для визначення розміру пенсії курс рубля до гривні необхідно застосовувати за період роботи саме з 01.01.1992 року тому, дії відповідача щодо застосування курсу рубля до гривні тільки до заробітку взятого після 20.11.1992 позивач вважає неправомірними. Оскільки суди попередніх інстанцій не проаналізували жоден з доводів позивача на предмет відповідності їх (доводів) нормам матеріального права, справу №344/1973/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія судді виходить з наступного.

Так, з поданого позову слідує, що позивач не погоджується зі зменшенням його пенсії після перерахунку останньої Управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську та вважає що таке зменшення відбулося через не здійснення пенсійним фондом перерахунку рубля до курсу гривні, зазначеного у довідці ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш» за період 1988 1993 роки, саме з 01.01.1992 року.

Таким чином, при вирішенні даного позову по суті, слід надати оцінку щодо не здійснення Управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську перерахунку рубля, зазначеного у довідці ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш» за період 1988 1993 роки, саме з 01.01.1992 року до курсу гривні.

Так, статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь - якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначенні періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Слід зазначити, що 13.03.1992 була підписана Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).

Угодою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).

Згідно зі статтею 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Переведення рублів у карбованці було здійснено в Україні з січня 1992 року відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 1992 року №549/92 «Про реформу грошової системи України» та починаючи з 23-ї години 12 листопада 1992 року припинено функціонування рубля в грошовому обігу на території України. Встановлено, що єдиним законним засобом платежу на території України стає український карбованець, представником якого в готівковому обігу виступає купон Національного банку України. Відповідно до вказаного Указу постановою Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 8 листопада 1992 року №610-2 «Про реформу грошової системи України» установлено, що грошові знаки (банкноти та казначейські білети і монети) в рублях використовуються в Україні як засіб платежу в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України і Національного Банку України від 28 грудня 1991 року №378 «Про заходи у зв`язку з введенням в обіг купонів багаторазового використання», лише до 23 години 12 листопада 1992 року. Після 23 години 12 листопада 1992 року усі платежі в Україні провадяться лише в українських карбованцях (у готівковому обігу - в купонах Національного Банку України та монетою в копійках), за винятком випадків, коли дозволяється використання вільно конвертованої валюти.

З 10.01.1992 в обіг в Україні були введені купони багаторазового використання, які розглядались як тимчасова грошова одиниця на перехідний період до запровадження гривні й використовувались паралельно з радянським рублем за курсом 1:1.

Крім того, указом Президента Російської Федерації від 04.08.1997 №822 «Про зміну національної вартості російських грошових знаків та масштабу цін2 з 01.01.1998 у Російській Федерації змінена номінальна вартість російських грошових знаків у співвідношенні 1000 : 1 (лист Національного Банку України від 11.12.1997 №13-110/2489). У випадку коли заробітна плата не деномінована(як у позивача) перевід здійснюється шляхом ділення суми заробітної плати за конкретний місяць в рублях на 10 000 (1 000(деномінація) х 10 (визначення курсу рубля) і множення на курс.

З довідки, яка була врахована для обчислення пенсії позивача за 1991-1992 роки встановлено, що сума заробітку, що враховується при обчисленні пенсії становить (грошова одиниця не вказана): за січень 1992 року - 1750; за лютий 1992 року - 1700,00; за березень 1992 року - 1800,00; за квітень 1992 року - 4296,07; за травень 1992 року - 2059,15; за червень 1992 року - 4325,00; за липень 1992 року - 5739,13; за серпень 1992 року - 6000,00; за вересень 1992 року - 4900,00; за жовтень 1992 року - 7500,00; за листопад 1992 року - 8400,00; за грудень 1992 року - 8400,00.

При цьому слід зазначити, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заробітну плату позивача, за період з 01.07.1988 року по 30.11.1992 року перераховано у гривні, а за період з 01.12.1992 року по 30.06.1993 року у російських рублях, які переведено на гривні відповідно до встановленого курсу НБУ на дату призначення пенсії.

Так, позивач народився 31.07.1950 та, відповідно, пенсію йому було призначено з 01.08.2010, а тому курс російського рубля повинен застосовуватись саме на дату призначення пенсії, тобто на 01.08.2010. За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що застосувавши за спірний період коефіцієнт заробітку, визначений з курсу гривні до російського рубля станом на 01.08.2010, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З матеріалів справи слідує, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську при перерахунку пенсії позивача було здійснено перерахунок рубля, зазначеного у довідці ВАТ «Холдингова компанія «Барнаултрансмаш» за період 1988 1993 роки, з 01.07.1988 року по 30.06.1993 року на гривні відповідно до встановленого курсу НБУ на дату призначення пенсії.

Зазначене узгоджується з правовою позицію, викладеною постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі №678/522/17.

Так, зокрема, Верховний Суду у вказаній постанові, зазначив, що судами попередніх інстанцій встановлено відсутність назви грошової одиниці, в якій позивачу нараховувалась заробітна плата, разом з тим із зазначених довідок судами встановлено, що надбавки за особливі умови праці за період з 1 червня 1989 року по 31 жовтня 1992 року нараховувалися у радянських карбованцях, а з 1 листопада 1992 року по 31 травня 1994 року у російських рублях.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності правових підстав для проведення позивачу перерахунку та виплатити пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 1 червня 1989 року до 31 жовтня 1992 року в радянських карбованцях з переведенням в гривню, а з 1 листопада 1992 року до 31 травня 1994 року в російських рублях, з переведенням по курсу НБУ в гривню на дату призначення пенсії, починаючи з 18 листопада 2015 року, з урахуванням виплачених раніше сум.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у цій справі є схожими що і у справі №678/522/17, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідним під час вирішення цієї справи застосувати висновки Верховного Суду у справі №678/522/17.

Доводи скаржника, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, а саме надав оцінку діям пенсійного фонду щодо дати, з якої слід обчислювати коефіцієнт при переведені з курсу гривні до російського рубля, є хибними, оскільки в даному випадку надано правову оцінку лише в тій частині перерахунку Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську пенсії позивача, яка зазначена в доводах адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, судом не встановлено, що під час здійснення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську перерахунку пенсії позивача, пенсійним фондом порушено вимоги чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту заробітку за період з 01.01.1992 по 30.11.1992 на рівні 5,60000 відсутні.

Оскільки вимоги про стягнення суми недоплаченої пенсії з вересня 2015 року по лютий 2016 року є похідними від вищевказаних, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх відмову у задоволені.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.06.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко