Справа № 200/409/22
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року Справа№200/409/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року позивач, ОСОБА_1 , подала до суду адміністративний позов до відповідача-1, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 28.10.2021 про відмову в здійсненні перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві прийняти з урахуванням приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VІ рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 25.10.2021.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25 жовтня 2021 року шляхом використання вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2

28 жовтня 2021 року за результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Підставою для відмови у переведенні з одного виду пенсії на інший було те, що розмір пенсії по втраті годувальника буде меншим ніж розмір пенсії за віком.

17 грудня 2021 року листом №2100-0202-8/62489 Головне управління ПФУ в Херсонській області повідомило, що стаж та розмір пенсії померлого годувальника обчислені на загальних підставах (без застосування частини 1 статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»), оскільки не було надано уточнюючу довідку.

На думку позивача, рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожитковою мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає, що відповідач-1 безпідставно посилається на відсутність уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи ОСОБА_2 для обчислення стажу підземної роботи, пов`язаної з видобуванням вугілля, за Списком №1. За твердженням позивача, в трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність, містяться всі необхідні дані про стаж роботи померлого годувальника ОСОБА_2 . За даними трудової книжки ОСОБА_2 сукупний стаж підземної роботи, пов`язаної з видобуванням вугілля, за Списком №1 становить 24 роки 9 місяців та 26 днів. Отже, розмір пенсії за віком ОСОБА_2 для обчислення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має встановлюватися з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позивач вважає, що єдиним можливим ефективним способом захисту його порушених прав є визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача-1 та зобов`язання відповідача-2 прийняти з урахуванням приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» рішення про переведення позивача з пенсії за віком па пенсію у зв`язку з втратою годувальника з дня подання заяви, оскільки відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало відзив на адміністративний позов в якому позовні вимоги не визнало, просило відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. 25 жовтня 2021 року позивач звернулась із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, до якої були додані: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 видане 15.07.2013; військовий квіток НОМЕР_3 від 12.11.1970; свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 від 10.08.1982; трудова книжка ОСОБА_2 від 18.06.1969.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Відповідно до пункту 2.8 вказаного Порядку передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Таким чином, визначити пільговий стаж померлого годувальника за відсутності паперової або електронної пенсійної справи неможливо.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення, довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу.

Оскільки переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника (пенсійна справа як паперова, так і електронна відсутня), а трудова книжка надана позивачем не містить необхідних даних для визначення пільгового стажу померлого годувальника та не надано додаткових документів, які б підтверджували пільговий стаж померлого годувальника, за таких умов відсутні підстави для врахування періодів роботи з 09.12.1972 по 31.03.1994, з 24.01.2005 по 26.07.2008 до пільгового стажу.

Після відпрацювання заяви позивача з доданими до ней документами розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника становить 1854,00 грн. (стаж померлого годувальника становить 27 років 9 місяців 9 днів). Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1932,01 грн., що є більшим за розмір пенсії по втраті годувальника. Пунктом 4 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Пунктом 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. У зв`язку з суттєвим зменшенням розміру пенсії позивача прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втраті годувальника.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відзиву на адміністративний позов не подало.

13 січня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

В період з 07 по 18 лютого 2022 року суддя Циганенко А.І. перебував на лікарняному.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком.

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про перехід на інший вид пенсії: з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, до якої були надані: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 видане 15.07.2013; військовий квіток НОМЕР_3 від 12.11.1970; свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 від 10.08.1982; трудова книжка ОСОБА_2 від 18.06.1969.

28 жовтня 2021 року за результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 у зв`язку із тим, що після перерахунку розмір пенсії по втраті годувальника буде меншим ніж розмір пенсії за віком. Пунктом 4 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Згідно зі статтею 36 Закону №1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності […]. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 37 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи […].

Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, яка зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/118462.3 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

[…]

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Відповідно до пункту 2.8 розділу II Порядку №22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При […] переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 […], а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії […].

Згідно з пунктом 4.8 розділу IV Порядку №22-1 електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Аналіз наведених положень законодавства дозволяє суду дійти висновку, що відсутність паперової або електронної пенсійної справи померлого годувальника ніяк не впливає на можливість визначити пільговий стаж ОСОБА_2 .

З наведених міркувань суд відхиляє аргументи відповідача-1 про неможливість визначення пільгового стажу ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю паперової або електронної пенсійної справи останнього.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач-1 не подав належних, допустимих, достовірних доказів того, що в органах Пенсійного фонду України відсутня паперова або електронна пенсійна справа ОСОБА_2 .

Отже, при обчисленні страхового стажу ОСОБА_2 за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку відповідач-1 мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою ОСОБА_2 , а за період з 01 січня 2004 року (дата впровадження системи персоніфікованого обліку) за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За наслідками судового розгляду встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_2 містяться наступні записи про виконувану роботу:

№2-3: з 16.06.1969 по 11.05.1970 шахта №1-2 трест «Макіїввугілля» електрослюсар II розряду підземний на дільниці № 5;

№4-5: з 03.10.1970 по 09.11.1970 вантажник лісного складу;

№6: з 09.12.1972 по 06.08.1974 працював на шахтоуправлінні «Червоногвардійське» комбінату «Макіїввугілля» кріпильником ремонту підземним з повним робочим днем у шахті;

№7: з 07.08.1974 по 30.11.1974 працював на шахтоуправлінні «Червоногвардійське» комбінату «Макіїввугілля» учнем гірничого робітника очисного вибою підземним з повним робочим днем у шахті.

№11-12: з 01.12.1974 по 31.03.1994 працював на шахтоуправлінні «Червоногвардійське» комбінату «Макіїввугілля» (найменування підприємства змінювалось протягом періоду роботи) гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем у шахті.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Для визначення пільгового стажу ОСОБА_2 в період з 1969 року по 25 січня 1991 року слід застосовувати Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

В період з 26 січня 1991 року по 11 березня 1994 року - Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком (за старістю) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

В період з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року - Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

У вищевказані періоди позивач виконував роботи, визначені Списком №1, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі №127/9289/17.

Що стосується посилань відповідача-1 на необхідність подання довідки уточнюючої характер роботи або умови праці померлого годувальника, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, відмінних від трудової книжки.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Разом з тим, з копії трудової книжки, яка видана на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що як сама трудова книжка, так і відповідні записи у ній, не мають дефектів їх вчинення та містять посилання на відповідні накази, засвідчені печатками підприємства.

З наведених підстав, суд вважає неприйнятними аргументи відповідача-1, що стаж та розмір пенсії померлого годувальника мають обчислюватися на загальних підставах (без застосування частини 1 статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»), оскільки не була надана уточнююча довідка.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Таким чином, оскільки переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється не тільки за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника (при цьому відповідачем-1 не подано доказів відсутності пенсійної справи ОСОБА_2 ), а трудова книжка, надана позивачем, містить необхідні записи для визначення пільгового стажу померлого годувальника та відсутні законні підстави вимагати додаткові документи, які підтверджують пільговий стаж померлого годувальника, відповідач-1 незаконно не врахував до пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 16.06.1969 по 11.05.1970, та з 09.12.1972 по 31.03.1994.

До пільгового стажу ОСОБА_2 не може бути зарахована робота з 03.10.1970 по 09.11.1970 вантажником лісного складу, оскільки така робота не передбачена Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

З 01 жовтня 1956 року на території Союзу Радянських Соціалістичних Республік, до складу якого входила Україна, діяв Закон СРСР «Про державні пенсії».

03 серпня 1972 року на виконання положень статті 60 вказаного закону постановою Ради Міністрів СРСР №590 було затверджено Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій (далі Положення).

Відповідно до пункту 109 Положення при призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості особам, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та гарячих цехах та інших роботах з важкими умовами праці, та пенсій з нагоди втрати годувальника їхнім сім`ям, період служби у складі Збройних Сил СРСР прирівнюються за вибором того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду.

За інформацією, яка міститься у військовому квітку НОМЕР_3 від 12.11.1970 на ім`я ОСОБА_2 , останній в період з 14.11.1970 по 11.11.1972 проходив службу у складі Збройних Сил СРСР.

Оскільки після проходження служби у складі Збройних Сил СРСР ОСОБА_2 працював на підземних роботах, до пільгового стажу останнього підлягає включенню період з 14.11.1970 по 11.11.1972.

Період роботи ОСОБА_2 з 24.01.2005 по 26.07.2008 на Державному підприємстві «Макіїввугілля» гірничим робітником очисного вибою з повним робочим днем у шахті підлягає включенню в пільговий стаж за умови підтвердження даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З урахуванням наведеного законодавства та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ; суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень (постанови Верховного Суду від 1 жовтня 2019 року у справі № 804/3646/18 та від 21 грудня 2019 року у справі № 663/574/17).

З наведених підстав суд відхиляє посилання позивача на те, що у даній справі єдиним можливим ефективним способом захисту порушених прав є зобов`язання відповідача-2 прийняти з урахуванням приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» рішення про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України відповідно до яких у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац другий частини 4 статті 245 КАС України).

Тому, суд, з метою повного захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення, та зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Решта доводів сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовує. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнений від сплати судового збору згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 249, 250, 251, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 , прийняте 28 жовтня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника від 25 жовтня 2021 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Повний текст рішення складений 21 лютого 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко