Справа № 160/22622/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110150/2021/000113/1 від 10.06.2021 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110150/2021/000114/1 від 10.06.2021 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110150/2021/000115/1 від 10.06.2021 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UA110150/2021/000116/1 від 10.06.2021 року;

- стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (49000, м. Дніпро, вул. Н.Алексеєнко, буд. 100, прим. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 051,44 (п`ять тисяч п`ятдесят одна гривня сорок чотири копійки) грн.

09.02.2022 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №160/22622/21, зокрема, щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 400,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні на 18.02.2022 року.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. п. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» у справі №160/22622/21 здійснював адвокат Молочок Андрій Олександрович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1879 від 08.07.2008 року.

Судом встановлено, що між адвокатом Молочок Андрієм Олександровичем та ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 26.07.2021 року.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного договору за надання професійної правничої допомоги, клієнт виплачує адвокату грошову винагороду гонорар, розмір якого, умови оплати, обсяг та вартість кожної із наданих адвокатом послуг погоджується сторонами у Специфікації (додатку) до даного договору та визначається за згодою сторін.

Відповідно до Специфікації №31/21 від 16.12.2021 року до договору, акту здачі-приймання наданих послуг №31/21 від 16.12.2021 року, рахунку на оплату №31/21 від 16.12.2021 року, в останніх зазначений детальний опис кожної наданої адвокатом послуги та витрачений час.

Так, сторони домовились, що адвокат на виконання умов договору надав, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги з підготовки та супроводу під час судового розгляду справи а саме:

- консультація (аналіз наданих клієнтом документів, випрацювання та узгодження правової позиції щодо можливості оскарження рішень митного органу та тактики ведення процесу), на що витрачено 60 хв. (1 год.), вартістю 300,00 грн.;

- складання позовної заяви (аналіз законодавства, судової практики з аналогічних правовідносин, складання тексту позовної заяви, збір та аналіз письмових доказів, виготовлення копій з документів, що додані до позовної заяви, подання позову з додатками до канцелярії суду), на що витрачено 180 хв. (З год.), вартістю 1 500,00грн. (вартість за 1 годину роботи - 500,00 грн.);

- складання письмової відповіді на відзив на позовну заяву (аналіз правової позиції відповідача, його доводів та аргументів проти обставин, зазначених у позовній заяві, правових норм, судової практики, складання тексту відповіді на відзив, направлення її копії відповідачу та подання її до канцелярії суду), на що витрачено 90 хв. (1,5 год.), вартістю 600,00 грн. (вартість за 1 годину роботи 400,00 грн.);

Загальний витрачений час на надання зазначених послуг становить 330 хв. (5,5год.); загальна вартість наданих послуг з професійної правничої допомоги складає 2400,00 грн.

Позивачем здійснена повна оплата у сумі 2 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2021 року №23364.

Отже, загальна сума витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі склала 2 400,00 грн.

При цьому, відповідачем не надано доказів завищення суми гонорару, не надано доказів того, що ціни на послуги адвоката Молочок А.О. у цій справі є явно завищеними на ринку юридичних послуг, а також не доведено не співмірність витрат, заявлених до відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи, ціну позову, кількість часу витраченого адвокатом на виконання робіт з надання позивачу у цій справі правничих послуг, а також значення цієї справи для позивача та його репутації, суд дійшов висновку, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 2 400,00 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності, а її розмір обґрунтованим.

За таких обставин, заява представника позивача щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 243, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про винесення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у адміністративній справі за №160/22622/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі №160/22622/21, яким:

- стягнути з Дніпровської митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (49000, м. Дніпро, вул. Н.Алексеєнко, буд. 100, прим. 1, ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 400,00 (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець