Справа № 420/3530/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3530/22
УХВАЛА
про залишення позову без руху
21 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визначання протиправними дій, скасування наказів від 04.08.2017 № 306-ос та від 25.10.2013 № 175-ос в частині, яка стосується ОСОБА_1 , зобов`язання видати наказ про виключення його зі списків особового складу військової частини днем фактичного розрахунку по матеріальному та грошовому забезпеченню, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення та компенсацій, зарахування часу вимушеного прогулу до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України,-

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), в якому він просить:

1)Визнати протиправними дії Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо видання наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.08.2017 № 306-ос та від 25.10.2013 № 175-ос в частині, що стосується підполковника ОСОБА_1 про виключення його зі списків особового складу датою без повного розрахунку за матеріальним та грошовим забезпеченням.

2)Скасувати накази Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.08.2017 № 306-ос та від 25.10.2013 № 175-ос в частині, що стосується підполковника ОСОБА_1 .

3)Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України видати наказ про виключення підполковника ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини днем фактичного розрахунку по матеріальному та грошовому забезпеченню.

4)Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити підполковнику ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з урахуванням компенсацій за невикористану відпустку та грошової допомоги на оздоровлення.

5)Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України зарахувати підполковнику ОСОБА_1 час вимушеного прогулу до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України.

6)Зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майно по день виключення зі списків особового складу частини.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161,171 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Суд встановив, що позивач у якості відповідача зазначає Білгород-Дністровський прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ), при цьому, його позовні вимоги звернені до Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Таким чином, позивачу належить вірно зазначити назву відповідача по справі, вказати його код ЄДРПОУ та, у разі необхідності, відкоригувати прохальну частину позову з зазначенням позовних вимог до належного відповідача по справі. Крім того, позивачу необхідно вказати свій реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Відповідно до п.4,5,9 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач у заявлених позовних вимогах просить визнати протиправними дії Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо видання наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.10.2013 № 175-ос в частині, що стосується позивача про виключення його зі списків особового складу датою без повного розрахунку за матеріальним та грошовим забезпеченням та скасувати даний наказ в частині, що стосується позивача.

При цьому, будь яких обґрунтувань щодо протиправності даного наказу, як і належним чином засвідченої копії оскаржуваного наказу позивач до суду не надає.

Крім того, позивач просить зобов`язати Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з урахуванням компенсацій за невикористану відпустку та грошової допомоги на оздоровлення, зарахувати час вимушеного прогулу до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України та нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майно по день виключення зі списків особового складу частини.

Суд звертає увагу, що при заявлені вказаних позовних вимог позивач не вказує період за який він бажає отримати нарахування та виплату відповідних сум компенсації за невикористану відпустку та грошову допомогу на оздоровлення, а також компенсацію за неотримане речове майно, оскільки в тексті позовної заяви позивач зазначає, що повний розрахунок з ним за матеріальним забезпеченням фактично проведений 06.05.2014.

Крім того, позивач посилається на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині, що стосується незаконного звільнення з військової служби, поновлення на ній та стягнення матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, проте не посилається на жодні фактичні обставини справи з настанням яких у позивача виник вказаний вимушений прогул, а також період, за який він виник.

Відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. При цьому, суд зазначає, що позивач такого підтвердження до суду не надав.

Частиною першою статті 122 КАС України, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Днем, коли особа дізналась про порушення свого права, - є день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

З огляду на позовну заяву, позивач, в тому числі, просить: скасувати накази від 04.08.2017 № 306-ос та від 25.10.2013 № 175-ос в частинах, що стосуються позивача про виключення його зі списків особового складу датою без повного розрахунку за матеріальним та грошовим забезпеченням; зарахувати час вимушеного прогулу до загального строку вислуги у Державній прикордонній службі України; нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майно по день виключення зі списків особового складу частини, однак звернувся до суду з даним позовом 14.02.2022, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС Україниу разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений ним з поважних причин. При цьому, у позовній заяві позивач зазначає, що ним перед зверненням до суду з даним адміністративним позовом вживались заходи щодо судового рішення у справі № 495/707/14-а у порядку ст. 383 КАС України, а тому він просить поновити строк на адміністративне оскарження дій керівництва Білгород-Дністровського прикордонного загону, щодо видання наказу від 04.08.2017 № 306-ос.

Вирішуючи питання щодо поважності таких причин пропущення строку звернення до суду, які встановлені статтею 122 КАС України, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою в порядку ст. 383 КАС України лише 24.11.2021, тобто через більше, ніж 4 роки з моменту винесення оскаржуваного у даній справі наказу від 04.08.2017 № 306-ос. Зазначені обставини не можуть визнаватись судом поважними та бути підставою для поновлення строку для адміністративного оскарження.

Крім того, жодних будь-яких інших доказів поважності пропуску звернення щодо решти позовних вимог позивач до суду не надає.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України Про судовий збір.

Позивач просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Так, позивач вказує, що згідно з пунктом 12 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд зазначає, що аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що вона застосовується за умов:

а)якщо позивачем виступає спеціальний суб`єкт: 1) військовослужбовець, 2) військовозобов`язаний/резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори;

б)якщо предмет позову пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З матеріалів справи суд встановив, що наказом Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.08.2017 № 306-ос позивача виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення з 15 жовтня 2013 року.

При зверненні до суду, позивач не надав доказів, що він є призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і саме у цьому становищі подає позов у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Вказане узгоджуються із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного у постанові від 27.02.2020 по справі № 826/12929/17, де зазначено, що визначальною обставиною для застосування пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» є наявність у особи статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання відповідної позовної заяви (апеляційної скарги тощо).

Враховуючи викладене, позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору позивач не надав та суд з матеріалів позовної заяви не встановив.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу з розрахунку на місяць встановлюється у розмірі 2481,00 гривень.

При поданні позовної заяви позивач заявив шість вимог немайнового характеру, дві з яких є похідними та пов`язаними між собою, а тому належним до сплати є судовий збір в розмірі 3969,60 грн. (992,40*4).

Враховуючи, що позивач судовий збір за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом не сплатив, підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону немає, а тому адміністративний позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків 10 (десять) днів з дня вручення ухвали (ч. 2 ст. 169 КАС України).

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом направлення до суду із копіями для відповідача:

1)належним чином оформленої позовної заяви у відповідності до п.2, п.11 ч.5 ст.160 КАС України;

2)заяви про поновлення строку звернення з відповідними доказами поважності пропуску строку звернення по кожній із заявлених позовних вимог;

3)оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3969,60 грн.;

4)належним чином засвідченої копії оскаржуваного наказу від 25.10.2013 № 175-ос з відповідним обґрунтуванням його протиправності;

5)уточнених позовних вимог із зазначення періоду за який позивач бажає нарахування та виплату сум компенсації за невикористану відпустку та грошову допомогу на оздоровлення, а також компенсацію за неотримане речове майно; зазначення фактичних обставин щодо виникнення у позивача вимушеного прогулу, періоду за який він виник.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 171, 243, 248, 256,287 294, 295, 297 КАС України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.Я. Бойко