Справа № 380/23776/21
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправними дій, скасування вимоги про сплату боргу №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 02.12.2020 року та інвалідом ІІ групи з 04.11.2021 року. У відповідності до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому просила у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Позивач з 2005 року перебуває на обліку в податковому органі як фізична особа - підприємець. Крім того, взятий на облік як платник єдиного внеску. В ЄДР відсутній запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно інтегрованих карток платника заборгованість ФОП ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску станом на 30.09.2021 року становить 11202,26 грн.:

- за кодом класифікації доходів бюджету 71010000 - 10 662,37 грн. - виникла на підставі поданого позивачем Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до податкового органу від 18.11.2018 №56366298 та поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.10.2016 року №, узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року №813/4686/16;

- за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 - 539,89 грн. - виникла на підставі частково несплачених сум нарахувань за IV кв. 2020 р. в результаті поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахуванню) єдиного внеску від 27.10.2016 р. №. узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020р. №813/4686/16.

Згідно п.8 Розділу VI Інструкція №449 - за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних дикцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

ГУ ДПС у Львівській області звертає увагу суду, що судові рішення у справі №813/4686/16 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування рішень № та № від 27.10.2016 про застосування штрафних санкцій та факт самостійно поданого позивачем звіту від 18.11.2018 р. спростовують твердження позивача, що: «йому невідомо про здійснення податковим органом будь якої перевірки, нарахування боргу та штрафних санкцій».

Оскільки згідно інтегрованих карток платника заборгованість ФОП ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску станом на 30.09.2021 року становить 11202,26 грн., то відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року.

Щодо твердження позивача, що він звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки він є пенсіонером за віком з 02.12.2020 року та інвалідом ІІ групи з 04.11.2021 року, то представник відповідача зазначив, що Позивач отримав статус інваліда 04.11.2021 року, а статус пенсіонера 02.12.2020 року, в той час як оскаржувана вимога засвідчує факт наявності у позивача заборгованості по сплаті єдиного внеску, яка виникла до грудня 2020 року.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 веде підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець з 07 червня 2005 року; основний вид діяльності згідно КВЕД - 58.13 видання газет.

Згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року за позивачем рахується борг зі сплати єдиного внеску, яким становить 11202,26 грн.

За даними інтегрованої картки платника податків судом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року сформована на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу щодо заборгованості зі сплати поточних нарахувань єдиного соціального внеску, а саме:

- за кодом класифікації доходів бюджету 71010000 - 10 662,37 грн. - виникла на підставі поданого позивачем Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до податкового органу від 18.11.2018 №56366298 та поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.10.2016 року №, узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року №813/4686/16;

- за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 - 539,89 грн. - виникла на підставі частково несплачених сум нарахувань за IV кв. 2020 р. в результаті поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахуванню) єдиного внеску від 27.10.2016 р. №. узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020р. №813/4686/16.

Вважаючи протиправною вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року зі сплати єдиного внеску в сумі 11202,26 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пунктів 1, 4) частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є:

- роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (пункт 4).

Відповідно до приписів ч. 11,12 ст. 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника; у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набув чинності з 01.01.2017) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок;

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI визначено, що мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI визначено, що платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа у місяці, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI (тут і в подальшому в редакції з 01.01.2018) для платників, зазначених в пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, в разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI передбачено, що для платників, зазначених в пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 4, 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з абзацом 4 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених в пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. В разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як зазначено у частині 16 статті 25 Закону №2464-VI, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення недоїмки, штрафів, пені не застосовується.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно інтегрованих карток платника заборгованість ФОП ОСОБА_1 із сплати єдиного внеску станом на 30.09.2021 року становить 11202,26 грн.:

- за кодом класифікації доходів бюджету 71010000 - 10 662,37 грн. - виникла на підставі поданого позивачем Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до податкового органу від 18.11.2018 №56366298 та поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.10.2016 року №, узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року №813/4686/16;

- за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 - 539,89 грн. - виникла на підставі частково несплачених сум нарахувань за IV кв. 2020 р. в результаті поновлення в ІКП суми штрафних санкцій та пені згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахуванню) єдиного внеску від 27.10.2016 р. №. узгодженого на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 р. №813/4686/16.

Як встановлено судом з даних КП «Діловодство спеціалізованого суду», рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №813/4686/16 в задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску від 27.10.2016 №№, , відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року №813/4686/16 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 813/4686/16 залишено без змін.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що вимога про сплату єдиного соціального внеску приймається лише на підставі документальної перевірки, за результатами якої складається акт та приймається рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 розділу VI Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі:

актів документальних перевірок,

звітів платника про нарахування єдиного внеску та

облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або

за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Таким чином, Інструкцією передбачено формування вимоги не виключно на підставі актів перевірки.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вимога про сплату недоїмки сформована на підставі облікових даних з ІТС, що відповідає вимогам Інструкції.

Щодо твердження позивача, що він звільнений від сплати єдиного внеску як пенсіонер за віком з 02.12.2020 року та інвалід ІІ групи з 04.11.2021 року, то суд з таким не погоджується з огляду те, що нарахування позивачу заборгованості зі сплати єдиного внеску, виникла за період, коли позивач ще не перебував на пенсії за віком. Відтак, на позивача не розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати єдиного внеску, встановлена частиною четвертою статті 4 Закону №2464-VI, а отже позивач відповідно до вимог закону був зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок як особа, що зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Таким чином, враховуючи вище встановлені та з`ясовані судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем доведено правомірність нарахування та сформування вимоги про сплати боргу (недоїмки) №Ф-15181-17 від 18.10.2021 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку відмову у задоволенні позову повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги про сплату боргу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.