Справа № 739/191/22
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/191/22
Провадження № 2-а/739/15/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ГУНП в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №5296761 від 07 лютого 2022 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що він 07 лютого 2022 року керував своїм транспортним засобом, у якого не освітлювався задній номерний знак. При цьому позивач зазначає, що перед виїздом з двору він ретельно перевірив справність освітлення. Під час руху транспортного засобу він не міг спостерігати чи працює освітлення номерного знаку, не міг також спрогнозувати час, коли воно може вийти з ладу. Конструкцією його транспортного засобу не передбачено повідомлення воді про непрацююче освітлення номерного знаку. Про несправне освітлення він дізнався лише він інспектора поліції. Одразу після виявлення несправності він повідомив інспектору поліції, про готовність відремонтувати освітлення та можливість рухатиметься із застосуванням всіх необхідних заходів безпеки. Не дивлячись на всі спроби пояснити ситуацію, а також відсутність будь-яких наслідків несправності освітлення номерного знаку для суспільства, прав та обов`язків інших осіб, інспектор виніс оскаржувану постанову та дозволи їхати далі. Позивач зазначає, що відповідно до положень пункту 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зокрема зовнішніх світлових приладів він мав вжити заходів для їх усунення, а якщо це не можливо, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту. У зв`язку з цим на думку позивача винесена відносно нього постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі має бути закрите.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, також пояснив, що в його діях лише формально міститься склад правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, однак будь-яких умисних дій (бездіяльності) він не вчиняв, оскільки несправність освітлення виникла на дорозі. Сам номерний знак був чистий, що давало можливість ідентифікувати автомобіль навіть без освітлення. Він просив надати можливість виправити несправність, однак поліцейський відповів, що це не передбачено. Також позивач вказав, що оскільки він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався і жодних наслідків для суспільства, прав та обов`язків інших осіб керування ним транспортним засобом, у якому була несправна лампа освітлення номерного знаку, не спричинило, його діяння є малозначним, у зв`язку з чим оскаржувану постанова підлягає скасуванню, а справа відносно нього закриттю.

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином, при цьому подав відзив на позов з якого вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає і у задоволенні позову просить відмовити.

Заяви та клопотання учасників справи

Представник відповідача ГУНП в Чернігівській області подано відзив на позов, з якого вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає та просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що поліцейський, здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , діяв у межах свої повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, а винесена ним постанова відповідає встановленій формі. Крім того, позивач обставини справи не заперечував. Факт вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом, який був здійснений поліцейськими та додається до відзиву.

Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, інспектором СРПП Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області Бугримом Романою Юрійовичем 07 лютого 2022 року о 19 год. 42 хв. було складено оскаржувану постанову серії ЕАО №5296761, якою позивач визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. (а.с. 7). Відповідно до постанови ОСОБА_1 07 лютого 2022 року о 19 год. 42 хв. на вул. Шевченка в м. Новгороді-Сіверському керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим порушив пункт 2.9 в ПДР України (а.с. 7).

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису моменту зупинення позивача, який надано представником відповідача, вбачається, що позивач дійсно був зупинений співробітниками поліції у зв`язку з несправністю освітлення заднього номерного знаку. У подальшому позивач вийшов, подивися на освітлення номерного знаку, пояснив, що коли він виїздив з дому, то освітлення працювало та сказав, що може усунути дану несправність прямо зараз, далі надав документи на транспортний засіб та посвідчення водія. Потім співробітник поліції повідомив, що буде складено постанову на що позивач відповів, що напише все як було. Також з відеозапису вбачається, що на момент зупинення автомобіля позивача його задній номерний знак був добре освітлений, зокрема завдяки світлу фар автомобіля поліції, приладів освітлення автомобіля позивача та освітлення вулиці.

Частиною шостою статті 121 КУпАП, серед іншого, передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Пунктом 2.9в Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м., неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Зміст наведених вище положень законодавства свідчить, що водій може бути притягнутий до відповідальності, серед іншого, за керування транспортним засобом в якому номерний знак взагалі не освітлений у темному пору доби або в умовах недостатньої видимості, що не дає можливості ідентифікувати відповідний транспортний засіб.

У судовому засіданні позивач визнав та не заперечував того, що освітлення номерного знаку його автомобіля було несправне і дану несправність він виявив лише після його зупинення співробітниками поліції. Досліджений у судовому засіданні відеозапис моменту зупинення автомобіля позивача підтверджує вказані доводи позивача.

Отже, як вбачається позивач дійсно керував належним йому автомобілем CHEVROLET LACETTI, НОМЕР_1 , з несправним освітленням заднього номерного знаку і про наявність даної несправності позивач не був обізнаний до зупинення співробітниками поліції, на що зокрема вказує його здивування даному факту після зупинення, що зафіксовано на дослідженому судом відеозаписі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки позивач фактично не заперечує того, що в його автомобілі було несправне освітлення заднього номерного знаку, що формально є адміністративним правопорушенням, однак з пояснень позивача вбачається, що накладене на нього адміністративне стягнення не відповідало характеру вчиненого правопорушення та обставинам за яких його було вчинено.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені частиною шостою статті 121 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Примітка до статті 22 КУпАП не містить положень щодо незастосування частини першої цієї статті до правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 КУпАП.

Беручи до уваги дані про особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що перед винесенням оскаржуваної постанови позивач висловлював бажання усунути несправність, яка виникла під час руху і про яку до зупинення він не знав, враховуючи той факт, що в діях позивача лише формально міститься склад правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, оскільки жодних негативних наслідків того, що позивач керував транспортним засобом з несправним освітленням заднього номерного знаку не настало і настати не могло, суд вважає, що діяння позивача не було суспільно шкідливим, тобто не заподіяло і не могло заподіяти шкоди суспільним або державним інтересам, права та свободам інших осіб, тому дане діяння за своїм характером є малозначним.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що у співробітника поліції при винесенні оскаржуваної постанови, за умови належного врахування всіх обставин справи, були всі підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП, обмежившись усним зауваженням відповідно до статті 22 КУпАП та закриття провадження у справі, однак він цього не зробив.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини третьої статті 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, беручи до уваги те, що з матеріалів, досліджених судом, вбачається, що вчинене позивачем діяння є малозначним, суд приходить до висновку про необхідність скасувати оскаржувану постанову в частині накладеного на позивача стягнення, застосувати статтю 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу закрити. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 251, 255, 262, 268-272, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5296761 від 07 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 850 гривень, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Чернігів, Проспект Перемоги, 74.

Суддя В.В. Чепурко