Справа № 640/28392/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/796
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ № 640/28392/21

за позовомМіністерства внутрішніх справ України
до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Міністерство внутрішніх справ України звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. у ВП № 56466467 щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 56466467 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у строк, визначений ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. у ВП № 56466467 винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 56466467 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

зобов`язати державного виконавця відкликати подання (повідомлення) про вчинення боржником кримінального правопорушення від 10.09.2021 № 56466467/20-1 у виконавчому провадженні № 56466467 за виконавчим листом № 554/5683/17, виданим Октябрським районним судом м. Полтави від 20.02.2018 про зобов`язання МВС України прийняти відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення Інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.12.2021 р. відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів без виклику сторін.

Відповідачем ухвалу від 09.12.2021 р. отримано 09.12.2021 р. через підсистему "Електронний суд". Відзиву на позов не надано.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з лютого 2006 року по березень 2007 року та з жовтня 2007 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, з 07.11.2015 року по 01.08.2016 року продовжив службу в Національній поліції України. Наказом ГУ НП в Полтавській області від 29.07.2016 року №233 о/с був звільнений з Національної поліції відповідно до п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Під час проходження служби позивач неодноразово лікувався та перебував на стаціонарному обстеженні: 20.04.2016-30.04.2016, 31.05.2016-14.06.2016 року в лікарні ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". Згідно зі свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" №199-С від 15 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Відповідно до п.12 вказаного свідоцтва про хворобу захворювання ОСОБА_1 пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В подальшому, позивачу встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку з "Захворюванням пов`язаним з проходженням служби в ОВС". Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0005409, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках складає 70 %.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.03.2017 року його вимоги було задоволено визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення матеріалів для виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справі України, згідно з Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції"; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

На виконання вказаної постанови з ГУНП в Полтавській області до ДФОП МВС України 29.06.2017 року надійшли матеріали щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, однак вони 03.07.2017 року були повернуті у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 р. у справі №554/5683/17 -

визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо повернення матеріалів на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліда 2-ї групи у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства до Головного управління Національної поліції в Полтавській області та не належного їх розгляду Міністерством внутрішніх справ України, згідно з вимогами Постанови КМУ від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" з урахуванням порядку та вимог законодавства встановленим постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.03.2017 справа №554/1177/17, яка набрала законної сили;

визнано протиправною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, щодо не прийняття рішення на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, згідно вимог Постанови КМУ від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" та не прийняття рішення по виплаті одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи згідно вимог Постанови КМУ від 21.10.2015 № 850 по обставинам та порядку встановленим постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 30.03.2017 справа №554/1177/17, яка набрала законної сили;

зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" з урахуванням обставин встановлених судом;

зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратното прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

На виконання вказаної постанови МВС України 27.03.2018 року повторно розглянуто висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 з урахуванням обставин, встановлених судом та прийнято рішення про затвердження висновку про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 24.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56466467 за виконавчим листом №554/5683/17, виданим Октябрським районним судом м. Полтави 20.02.2018 року та скеровано боржнику до виконання та стягувачу до відома.

26.06.2018 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення на Міністерство внутрішніх справ України штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 р. у справі №826/11966/18 в задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 26.06.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. у виконавчому провадження № 56466467 на підставі п.1,3 ст. 18 та п.9 ч.1, ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", - відмовлено.

18.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУНП в Полтавській області із письмовою заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС. При цьому надав відповідні документи, зокрема: копію свідоцтва про хворобу, довідку МСЕК, копію паспорту, реквізити банку, копію медичної довідки № 88 від 18.06.2019 року та зазначив, що відповідно до інших актів законодавства одноразової грошової допомоги не отримував.

На підставі платіжного доручення від 25.10.2019 року ОСОБА_1 отримав 172890 грн одноразової грошової допомоги по інвалідності.

07.06.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення на Міністерство внутрішніх справ України штрафу у розмірі 10 200 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2020 р. у справі №640/13781/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.3030 р., в задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 07.06.2019 року про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. у виконавчому провадження № 56466467 на підставі п.1,3 ст. 18 та п.9 ч.1, ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", - відмовлено.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 12.05.2020 року ВП №56466467 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листом №554/5683/17, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 20.02.2018 року, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18.08.2020 р. у справі №554/4569/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про -

визнання протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2020 року ВП №56466467;

скасування постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2020 року ВП №56466467 щодо виконання виконавчого листа №554/5683/17, виданого 20.02.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави;

зобов`язання відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України відновити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №554/5683/17, виданого 20.02.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави;

зобов`язання відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України виконати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 року справа № 554/5683/17 з урахуванням обставин, встановлених судом, - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 р. у справі №554/4569/20 рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18.08.2020 по справі № 554/4569/20 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2020 року ВП №56466467 щодо виконання виконавчого листа №554/5683/17, виданого 20.02.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким зазначені позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено - скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2020 року ВП №56466467 щодо виконання виконавчого листа №554/5683/17, виданого 20.02.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави.

На виконання судового рішення у справі №554/4569/20 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 29.10.2020 р. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 56466467.

24.12.2020 р. Міністерство внутрішніх справ України звернулося до органу стягнення з заявою про закінчення виконавчого провадження, до якої долучено висновок від 24.12.2020 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Враховуючи факт невиконання рішення та вимог державного виконавця, в порядку ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", органом стягнення 10.09.2021 р. скеровано подання про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України, до Державного бюро розслідувань.

12.01.2022 р. Міністерством внутрішніх справ України подано до органу стягнення заяву про закінчення виконавчого провадження, до якої долучено висновок від 24.12.2020 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Позивач - Міністерство внутрішніх справ України - вважає бездіяльність органу стягнення щодо закінчення ВП № 56466467 та дії щодо скерування подання про кримінальне правопорушення протиправними з таких підстав.

Позивач зазначає, що ним виконано судове рішення у справі №554/4569/20, що є підставою для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: на підставі платіжного доручення від 25.10.2019 р. ОСОБА_1 отримав 172 890 грн. одноразової грошової допомоги по інвалідності.

24.12.2020 р. МВС України затвердило висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 10.09.2021 р. отримано позивачем 23.09.2021 р. згідно вхідного штемпеля на копії повідомлення, позов подано до суду 04.10.2021 р. згідно штемпеля на конверті, тобто, в передбачений десятиденний строк.

Щодо відповідності оскаржуваних дій та бездіяльності вимогам законодавства суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, для звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення необхідний факт невиконання судового рішення та попереднє накладення штрафів за невиконання рішення без поважних причин.

В даному випадку такі підстави наявні, а саме.

Як зазначено вище, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 р. у справі №554/5683/17 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратното прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

У зв`язку з невиконанням судового рішення державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України двічі виносилися постанови від 26.06.2018 р. та від 07.06.2019 р. про накладення на Міністерство внутрішніх справ України штрафів у розмірі 5 100 грн. та 10 200 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2019 р. у справі №826/11966/18 в задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 26.06.2018 року про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. у виконавчому провадження № 56466467 на підставі п.1,3 ст. 18 та п.9 ч.1, ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", - відмовлено.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2020 р. у справі №640/13781/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.3030 р., в задоволенні позовних вимог Міністерства внутрішніх справ України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови від 07.06.2019 року про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. у виконавчому провадження № 56466467 на підставі п.1,3 ст. 18 та п.9 ч.1, ч.2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", - відмовлено.

Зокрема, під час розгляду вказаної справи суд дійшов висновку про те, що враховуючи, що чинною та обов`язковою для виконання постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.10.2017 року було зобов`язано МВС України не лише повторно розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 належної йому одноразової грошової допомоги, а й прийняти відповідне рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 такої допомоги і це рішення не було виконане, відповідачем правомірно накладено на МВС України штраф згідно постанови від 07.06.2019.

Також в судовому порядку було надано оцінку висновкам та рішенню державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 12.05.2020 року ВП№56466467, який постановою від 12.05.2020 року закінчив ВП№56466467 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

А саме - постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 р. у справі №554/4569/20 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2020 року ВП №56466467 щодо виконання виконавчого листа №554/5683/17, виданого 20.02.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави.

Зокрема, під час розгляду вказаної справи встановлено, що позивач ( ОСОБА_1 ) вважає, що має право на виплату допомоги у розмірі 290 000 грн, що дорівнює 200-кратному розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого на день встановлення ОСОБА_1 інвалідності, однак фактично йому була виплачена менша сума - 172 890 грн., а також відповідне рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідачем прийнято не було.

Натомість, як зазначає Міністерство внутрішніх справ України у своїх письмових поясненнях, одноразова грошова допомога позивачу обрахована відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію", якою передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Проте колегія суддів вважає, що застосування п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" для визначення розміру грошової допомоги суперечить ст. 23 Закону України "Про міліцію" у відповідній редакції, яка містить чіткий розмір, а саме: 200-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у випадку встановлення працівнику міліції ІІ групи інвалідності. Тобто, зазначена правова норма пов`язує визначення розміру одноразової грошової допомоги виключно зі встановленням працівнику міліції групи інвалідності.

Октябрський районний суд м. Полтави у постанові від 18.10.2017 року по справі 554/5683/17, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , чітко зазначив розмір виплати - в 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму у разі встановлення другої групи інвалідності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що третя особа - Міністерство внутрішніх справ України при затвердженні висновку про призначення одноразової допомоги ОСОБА_1 діяли протиправно, постанова Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2017 року по справі 554/5683/17 не виконана у повному обсязі, а тому відповідач при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №554/5683/17 від 20.02.2018, діяв не на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Натомість, після відновлення виконавчого провадження ВП №56466467 постановою від 29.10.2020 р. МВС України затвердило висновок від 24.12.2020 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 290 000 грн. (залишок 117 110 грн.).

Вказані обставини і відображені у оскаржуваному поданні від 10.09.2021 р. про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Оскільки оцінка виконання позивачем як боржником у ВП №56466467 судового рішення у справі №554/5683/17 неодноразово надавалася судами, орган стягнення правомірно їх враховував при оцінці наданого йому висновку від 24.12.2020 р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги і дійшов висновку про невиконання позивачем судового рішення.

Суд, розглядаючи справу №640/28392/21, також враховує висновки судових рішень по вищевказаних справах в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України.

За таких обставин у органу стягнення після встановлення невиконання судового рішення після відновлення виконавчого провадження ВП №56466467 постановою від 29.10.2020 р., не було інших засобів реагування, крім звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки передбачені ст. 75 Закону №1404-VIII штрафи вже було накладено.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 27.01.2022 р.