Справа № 540/6458/21
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/6458/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 27.09.2021 №91-0 «Про звільнення», яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополь та з податкової міліції у запас Збройних Сил України з 27.09.2021 за підпунктом «г» пункт 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополь та у податковій міліції з 27.09.2021 р.;

- стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимущеного прогулу за період з 28.09.2021 по день прийняття рішення суду із розрахунку 631,08 грн. за кожень рабочий день вимушеного прогулу з врахуванням обов`язкових до сплати податків та зборів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 починаючи з 01.11.1999 року проходила службу у податковій міліції, обіймаючи на момент звільнення посаду заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополь. Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь від 27 вересня 2021 року за № 91-0, позивача звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114. Також зазначає, що Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі не ліквідується, а реорганізуються шляхом поділу із процедурою утворення комісії з реорганізації до якої мають входити працівники Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі та з подальшою передачею своїх прав та обов`язків новоутвореній організації є можливість подальшого використання позивача на службі. Але при наявності такої можливості відповідачем не було запропоновано позивачу переведення на іншу посаду. Отже, при звільненні відповідачем не дотримано гарантій позивача, передбачених КЗпП України, зокрема вимог статті 49-2 цього Кодексу, в частині не висунення позивачу пропозицій переведення позивача на іншу посаду, в тому числі у складі комісії із реорганізації. Крім того, зазначає, що звільнення було вчинено без дотримання гарантій визначених п.3 та п. 10 ч.2. ст. 42 КЗпП, де визначено що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам, з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації та працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Так, позивач з 01.11.1999 року по 27.09.2021 року безперервно працювала в органах податкової міліції на різних посадах, а також через вісім місяців набуває віку 45 років, за досягненням якого вона набула би права на отримання пенсійних виплат, а саме пенсії за вислугу років, яка передбачена п. «б» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З урахуванням вищевикладеного просить суд задовольнити позов.

Ухвалою від 25.10.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення учасників справи та призначено судове засідання на 25.11.2021 року.

Ухвалою від 25.11.2021 року судом вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.12.2021 року

03.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що на виконання підпункту 2 частини 10 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 28 січня 2021 року № 1150-Х «Про Бюро економічної безпеки України», керуючись підпунктом 4 пункту 21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, та наказу Державної фіскальної служби України від 23.07.2021 № 22-рг «Про вивільнення працівників Державної фіскальної служби України», на виконання якого Відповідачем видано накази Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 26.07.2021 №50 «Щодо вивільнення працівників Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі» та від 26.07.2021 №58-о «Про попередження щодо наступного вивільнення». На виконання зазначених, наказів всіх працівників, які перебували на службі у податковій міліції, було попереджено про наступне вивільнення із займаних посад у податковій міліції (у зв`язку із повним скороченням штату Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі). Крім того, зазначає, що у зв`язку із реорганізацією Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було скорочено усі посади податкової міліції, при цьому нових посад не вводилось. Відповідач вважає, що даний факт не є підставою для скасування наказу про звільнення. Позивач особисто, добровільно підписався про отримання копії наказу про звільнення, при чому позивач не повідомив про жодну з обставин, за яких він повинен залишитися на службі. З урахуванням зазначеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

16.12.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, на задоволенні позовних вимог наполягала.

16.12.2021 року від відповідача надійшли пояснення на адміністративний позов, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

Ухвалою від 23.12.2021 року призначено підготовче засідання на 12.01.2022 року.

Ухвалою від 12.01.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.02.2022 року.

Ухвалою від 03.02.2022 року відкладено розгляд справи на 14.02.2022 року.

14.02.2022 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне: ОСОБА_1 починаючи з 01.11.1999 року проходила службу у податковій міліції, обіймаючи на момент звільнення посаду заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області АР Крим та м.Севастополь.

Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 27 вересня 2021 року за № 91-0, позивача звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Не погодившись із спірним наказом, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми: відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з пунктом 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (у редакції станом на день звільнення позивача) особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок та умови проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ регламентується Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1191 № 114 (далі Положення № 114), згідно з пунктом 8 якого дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

У підпункту "г" пункту 64 Положення № 114 визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Пунктом 10 Положення № 114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Суд зазначає, що під час вирішення адміністративних спорів із публічної служби пріоритетними для застосування є норми спеціальних законів, а в питаннях, не врегульованих спеціальним законодавством, підлягають застосуванню норми трудового законодавства.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Отже, до спірних правовідносин щодо звільнення працівників податкової міліції через скорочення штату мають застосовуватись норми Кодексу законів про працю України.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною четвертою статті 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Так, скорочення чисельності передбачає звільнення працівників, натомість скорочення штату зменшення кількості або ліквідацію певних посад, спеціальностей, професій тощо. При цьому одночасно можуть вводитись інші посади, спеціальності, професії тощо, у результаті чого кількість працівників може і не зменшуватись, а в окремих випадках навіть збільшуватись.

Судом встановлено, що позивача звільнено з публічної служби через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Із матеріалів справи слідує, що скорочення посади позивача заступника начальника відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області Автономній Республіці Крим та м.Севастополі відбулось на підставі наступного: реорганізація ДФС України, у тому числі ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, розпочалася з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" (далі - Постанова КМУ № 1200), пунктом 1 якої передбачено утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України шляхом реорганізації Державної фіскальної служби шляхом поділу.

Також ч. 2 Постанови КМУ № 1200 установлено, що:

Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок);

Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства;

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності; …

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. …

Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

На виконання Постанови КМУ № 1200 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована ДПС України 17.05.2019.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. N 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі Постанова КМУ № 537):

- утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1 (п. 1 Постанови КМУ № 537);

- реорганізовані деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2 (п. 2 Постанови КМУ № 537);

- установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 Постанови КМУ № 537);

- визначено територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності (п. 4 Постанови КМУ № 537).

На підставі Постанови КМУ № 537 утворене Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблений запис від 31.07.2019.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі лише у відповідних сферах діяльності, які визначені Постановою КМУ № 1200 і стосується реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Територіальні ж органи ДФС, у тому числі і Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у складі якого як структурний підрозділ діяла податкова міліція, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень центральному органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Позивачка стверджує, що під час її звільнення відповідач порушив норми трудового законодавства щодо переважного права на залишення на роботі та не врахував можливості її подальшого використання на службі.

Суд не погоджується із таким твердженням позивача, з огляду на наступне: як встановлено вище, новоствореному органу ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі передані повноваження реорганізованого ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі лише у сфері державної податкової політики і саме в цій частині новостворений орган є правонаступником реорганізованого.

Відтак, ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі не є правонаступником функцій податкової міліції щодо забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, тому співробітникам податкової міліції не могли бути запропоновані посади у новоствореному органі - ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 № 510 "Про утворення Бюро економічної безпеки України" постановлено утворити Бюро економічної безпеки України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України; внесено зміни до схеми спрямування і координації діяльності центральних органів виконавчої влади Кабінетом Міністрів України через відповідних членів Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади".

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» від 28 січня 2021 року № 1150-IX основними завданнями Бюро економічної безпеки України є: 1) виявлення зон ризиків у сфері економіки шляхом аналізу структурованих і неструктурованих даних; 2) оцінювання ризиків і загроз економічній безпеці держави, напрацювання способів їх мінімізації та усунення; 3) надання пропозицій щодо внесення змін до нормативно-правових актів з питань усунення передумов створення схем протиправної діяльності у сфері економіки; 4) забезпечення економічної безпеки держави шляхом запобігання, виявлення, припинення, розслідування кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави; 5) збирання та аналіз інформації про правопорушення, що впливають на економічну безпеку держави, та визначення способів запобігання їх виникненню в майбутньому; 6) планування заходів у сфері протидії кримінальним правопорушенням, віднесеним законом до його підслідності; 7) виявлення та розслідування правопорушень, пов`язаних з отриманням та використанням міжнародної технічної допомоги; 8) складання аналітичних висновків і рекомендацій для державних органів з метою підвищення ефективності прийняття ними управлінських рішень щодо регулювання відносин у сфері економіки.

Із наведеного слідує, що функції, що виконувала податкова міліція, передані Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч 3 ст. 19 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» на службу до Бюро економічної безпеки України приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку громадяни України, які здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки…. Прийняття громадян України на службу до Бюро економічної безпеки України без проведення конкурсу забороняється.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість подальшого використання позивача на службі через скорочення її посади, оскільки ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі та податкова міліція у його складі ліквідовується у зв`язку із реорганізацією, до ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі позивачка не може бути переведена через відсутність у цього органу функцій податкової міліції, а до новоствореного органу Бюро економічної безпеки України прийняття на службу відбувається виключно на конкурсній основі.

Суд відмічає, що позивачка не позбавлена права, враховуючи стаж роботи у податковій міліції, претендувати на відповідну посаду у Бюро економічної безпеки України на конкурсній основі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення/дія/бездіяльність є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що доводи позивача про незаконність спірного рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, пр. Ушакова, 75, ) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 106030000