Справа № 640/2999/22
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

25 січня 2022 року м. Київ № 640/2999/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з заявою і доданими до неї матеріалами

Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС

до товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД»

про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (надалі - позивач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19 до товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (надалі - відповідач), адреса: 01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16, в якій заявник просить суд:

- прийняти рішення, яким підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Нікея-ЛТД» () застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Підставою звернення із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків вказано не допуск уповноважених осіб для проведення перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків залишено без руху та встановлено Головному управлінню Державної податкової служби у місті Києві строк до 25 січня 2022 року до 12 години 00 хвилин для усунення недоліків, шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 2 481,00 гривень.

В подальшому, позивачем подано документи про сплату судового збору.

Водночас, вирішуючи питання про відкриття провадження за вказаною заявою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів, зокрема щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, врегульовано положеннями статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до частини 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

З аналізу матеріалів справи судом було встановлено, що підставою для звернення із даною заявою до суду стало рішення Головного управління ДПС у місті Києві № 4681, яке було прийняте 21 січня 2021 року о 12 годині 53 хвилини.

В свою чергу, з аналізу матеріалів заяви судом встановлено, що заява Головного управління ДПС у місті Києві надійшла до суду 24 січня 2022 року та була зареєстрована канцелярією о 11 годині 49 хвилин.

Дослідивши вказану заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

В свою чергу, як вже було зазначено судом вище, особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України чітко визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 9 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічна позиція викладена у постанову Верховного Суду від 21 червня 2019 року № 640/21562/18.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, на переконання суду та з урахування викладеного вище, в силу частини 2 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг строку звернення до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» розпочався 21 січня 2022 року з 12 годині 53 хвилини, та з урахуванням викладеного вище закінчився 22 січня 2022 року о 12 годині 53 хвилини.

В той час, як вже було зазначено судом вище, заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, надійшла до суду лише 24 січня 2022 року о 11 годині 49 хвилин.

Отже, виходячи з вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку, що у даному випадку заява Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС подана до суду із пропуском спеціального встановленого строку, встановленого приписами статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що обставина того, що проміжок часу між настанням обставини, що стала підставою для подання заяви, фактичний час та дата надходження вказаної заяви були вихідні дні та навіть факт того, що відповідно до даних з реєстру Укрпошта, дана заява була направлена до суду 21 січня 2022 року, не беруться судом до уваги, з урахуванням наступного.

Стаття 120 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає обчислення процесуальних строків.

Так, відповідно до частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України, на обчислення строків, встановлених статтями 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин 2-10 статті 120 цього Кодексу.

При цьому, приписами Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами, а отже відповідно до частини 3 даної норми Закону останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

Суд, звертає увагу, що аналогічна ситуація вже була предметом розгляду в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 січня 2020 року у справі № 640/1829/20, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року та ухвалою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року, в якій суди прийшли до висновку:

«Відповідно до частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України, на обчислення строків, встановлених статтями 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин 2-10 статті 120 цього Кодексу.

При цьому, приписами Кодексу адміністративного судочинства України чітко встановлено, що строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами, а отже відповідно до частини 3 даної норми Закону останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.»

Таким чином, враховуючи пропуск строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення заяви Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» без розгляду.

Керуючись статтею 270, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до товариства з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - залишити без розгляду.

Відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Клочкова