Справа № 600/3611/21-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/3611/21-а

21 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 -представника ОСОБА_2 та Шнайдер Елеонори Михайлівни про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (далі ГУ ПФУ у Чернівецькій області), в якому просили:

-визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області по нарахуванню та виплаті позивачам пенсії за віком у невстановленому законом розмірі;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області провести, починаючи з 11.01.2021р., перерахунок, нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком на загальних підставах, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, передбаченого законом, з проведенням масових перерахунків та індексації пенсії за віком, з урахуванням загального страхового стажу та довідок про заробітну плату, показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, з встановленням підвищення до пенсії в розмірі 19% за більш пізній вихід на пенсію, з виплатою компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії за період з 11.01.2021р. по день фактичної виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області провести, починаючи з 11.01.2021р., перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_3 пенсію за віком на загальних підставах, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058, не нижче мінімальної пенсії в розмірі прожиткового мінімуму, передбаченого законом, з проведенням масових перерахунків та індексації пенсії за віком, з урахуванням загального страхового стажу та довідок про заробітну плату, показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, з встановленням підвищення до пенсії в розмірі 21,5% за більш пізній вихід на пенсію, з виплатою компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії за період з 11.01.2021р. по день фактичної виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок;

-відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення всієї суми боргу по пенсіях, починаючи з 11.01.2021р. року по день фактичної виплати;

-відповідно до ч. 6 ст. 245, ч. 1 ст. 382 КАС України зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області в 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково:

-визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Чернівецькій області щодо неналежного розгляду у встановленому законом порядку документів, надісланих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-зобов`язано ГУ ПФУ у Чернівецькій області належним чином у встановленому законом порядку розглянути питання щодо перерахунку пенсії на підставі надісланих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 документів для призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення, з урахуванням висновків, викладених в цьому судовому рішенні.

В решті позову відмовлено.

07.02.2022 представником позивачів ОСОБА_1 подано заяву по встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду апеляційної інстанції. Звертає увагу, що копія вищезазначеної постанови надійшла до електронного кабінету відповідача ще 14.01.2022, однак станом на 04.02.2022 жодних дій на його виконання останнім не вчинено.

Розгляд заяви колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ст.370 КАС України унормовано, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,-за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Ч.1 ст.255 КАС України врегульовано, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 382, 383 КАС України.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Колегія суддів звертає увагу, що положення КАС України не містять обмежень щодо застосування заходів судового контролю, а відтак встановлення такого контролю можливе як одночасно із задоволенням відповідного позову, так і шляхом постановлення окремої ухвали із вказаного питання.

Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду висловленою в ухвалі від 20 червня 2018 року у справі № 800/592/17.

Поряд з цим, ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Як зазначено представником позивача у заяві від 07.02.2022, відповідачем на виконання рішення у справі № 600/3611/21-а не здійснено жодного заходу.

16.02.2022 від представника позивача надійшла повторна заява про встановлення судового контролю, в якій вказано, що листом ГУ ПФУ у Чернівецькій області від 15.02.2022 позивачів повідомлено про відмову в проведенні перерахунку пенсії за результатами повторного перегляду наданих документів у зв`язку з тим, що на дату набрання рішенням законної сили оригінали документів відсутні. Однак, така інформація не відповідає дійсності, оскільки ще рішенням у справі №600/257/21-а встановлено, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додано оригінали необхідних документів.

18.02.2022 від ГУ ПФУ в Чернівецькій області на виконання ухвали суду від 10.02.2022 до суду надійшла заява, з якої вбачається, що до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_2 долучено копію диплому НОМЕР_1 про період навчання з 01.09.1975 по 20.06.1978, копію довідки про заробітну плату №7 від 30.12.2020, копію трудової книжки, завірених представником ОСОБА_1 ; до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_3 долучено копію диплому НОМЕР_2 про період навчання з 01.09.1977 по 25.04.1980, копію свідоцтва про шлюб, копію довідки про заробітню плату № 114 від 17.12.2020, копію свідоцтва про народження дитини та копію трудової книжки, завірених представником ОСОБА_1 . На виконання рішення суду у справі № 600/257/21, введено страховий стаж позивачів згідно з долученими до справ копіями документів, достатній для реалізації можливості призначення пенсії в розмірі не нижчому мінімальної пенсії. На виконання постанови суду від 12.01.2022 у справі № 600/3611/21-а, Управлінням розглянуто питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки в електронних пенсійних справах заявників наявні документи про стаж та заробіток. Повідомлено, що довідки про заробітну плату ОСОБА_3 та ОСОБА_2 направлені до управління контрольно-перевірочної роботи щодо звірки відповідності даних первинним документам про що було повідомлено заявника листом № 2400-1706-8/6978 від 17.02.2022.

Надаючи правову оцінку доводам заяв сторін, колегія суддів виходить із наступного.

Як з`ясовано колегією суддів, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі № 600/3611/21-а, згідно наявної у матеріалах справи довідки від 08.02.2022, доставлена до електронного кабінету Управління 12.01.2022. Однак, як стверджує представник позивача та не спростовано відповідачем, станом на 07.02.2022 (дата подання заяви про встановлення судового контролю), жодних заходів, спрямованих на виконання судового рішення, відповідачем не вживалося. І лише 17.02.2022 направлено до управління контрольно-перевірочної роботи довідки про заробітну плату позивачів щодо звірки відповідності даних первинним документам, про що було повідомлено заявника листом № 2400-1706-8/6978 від 17.02.2022.

При цьому, у заяві від 18.02.2022, поданій на виконання ухвали від 10.02.2022 представник відповідача посилається на те, що в постанові від 08.02.2022 № 600/3611/21-а зазначено, що відповідач у разі виникнення в нього сумнівів щодо записів у трудовій книжці пенсіонера та документах поданих останнім, наділений правом перевірити та витребувати їх, а тому документи подані для звірки.

В той же час, ГУ ПФУ у Чернівецькій області залишено поза увагою, що у вищезазначеній постанові суд також в казав і на те, що пунктом 4.2 Порядку 22-1 врегульовано, що при прийманні документів працівник сервісного центру зокрема повідомляє пенсіонера про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Судом апеляційної інстанції наголошувалось і на тому, що матеріали справи не містять відомостей, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області повідомляло позивачів про необхідність надання додаткових документів, чи неможливість розрахунку стажу на підставі поданих.

Слід зазначити, що інформація про те, що відповідачем, в процесі виконання судового рішення у справі № 600/3611/21-а пропонувалось позивачам надати додаткові документи, як на думку останнього є необхідними для перерахунку пенсії відсутня і в матеріалах заяви від 18.02.2022.

Крім того, в постанові суду від 12.01.2022 зазначено, що за приписами Порядку N 22-1 в необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Разом з тим, як свідчить зміст заяви від 18.02.2022 Управлінням не враховано вищезазначені висновки суду, останнє обмежилося виключно відмовою в перерахунку пенсії, яка на переконання колегії суддів, без врахування висновків, викладених у постанові від 12.01.2022 у справі № 600/3611/21-а, не може вважатися виконанням останньої.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем ні суду, ні позивачу не надано рішення прийнятого за результатами перерахунку пенсії на виконання постанови суду у справі №600/3611/21-а. В той же час, лист від 15.02.2022 носить виключно інформативаний характер, та не є рішенням в розумінні п. 4.3 Порядку №22-1.

Більше того, колегія суддів вважає висновки відповідача про відсуність підстав для перерахунку пенсіїпередчасними, оскільки управлінням контрольно-перевірочної роботи ще не проведено звірки відповідності даних первинним документам довідок про заробітну плату позивачів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

Керуючись ст.ст. 243, 311, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 -представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення контролю за виконанням судового рішення,- задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подати у місячний строк з дати прийняття даної ухвали звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у адміністративній справі №600/3611/21-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями може бути оскаржена в порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.