Справа № 640/31691/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Київ № 640/31691/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - відповідач), у якому просить стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 104 200, 43 грн. на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (), НОМЕР_1 відкритий в ТВБВ №10026/0104 Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що робота громадян з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посада і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України у Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій громадян, які працювали у відповідача. Також вказує на те, шо відповідач має заборгованість у сумі 104 200, 43 грн. за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року включно. Таким чином, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач зобов`язаний сплатити до Пенсійного фонду заборгованість, що виникла у зв`язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 104 200, 43 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано термін для подання Відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання Відповіді на Відзив відповідача.

Відповідач 28.01.2021 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення заборгованості по витратам на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам Державного аварійно-технічного центру, правонаступником якого є відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр», а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, відповідач вказує на те, що названі вище працівники Державного аварійно-технічного центру, правонаступником якого є відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр», отримують державну пенсію на пільгових умовах як особи, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому зазначені пенсії у позовній заяві мають фінансуватись за рахунок коштів Державного бюджету України, а не відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр». На думку відповідача, Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» не повинно покривати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак у Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві відсутні правові підстави для стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 104 200, 43 грн.

У відповіді на відзив, поданої через канцелярію суду 28.07.2021 року, представник позивача не погоджується з доводами відповідача та зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві під час призначення пільгових пенсій колишнім працівникам відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 керувалися пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року №673 - тобто прийняли уточнюючі довідки з підприємства. Оскільки уточнюючі довідки відповідають вимогам передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року №673, органами ПФУ було зараховано пільговий стаж даним пенсіонерам.

Також представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що згідно пункту 13 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону. Призначається одна пенсія за її вибором. Пенсіонер звернувся до органів ПФУ про призначення пільгової пенсії. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами. Посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, оформлене на підставі довідки за формою №122, не підтверджує отримання особою пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» зареєстровано в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків позивача, заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, обчислених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 1 становить 104 200, 43 грн. за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року включно по таким пенсіонерам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

В матеріалах справи наявні докази направлення розрахунків заборгованості відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за оскаржуваний період. Вказані розрахунки були отримані відповідачем, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо непогашення вказаної заборгованості, звернувся із вказаним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) від 26.06.1997 року №400/97-ВР (далі також - Закон України від 26.06.1997 року №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зокрема: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками тощо, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі також - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- п.«а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- п.«б»-«з», зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1 п.2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 частини другої Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.2 Інструкції №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абз.3 пп.1 п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктом 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з абзацем 1 пункту 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць

Крім того, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (пункт 6.8 Інструкції №21-1).

Між тим облік платежів (нарахованих, сплачених) по фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється спеціалістом відділу обліку надходження платежів органів Пенсійного фонду здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі документів, які підтверджують правильність та своєчасність цих операцій відповідно до Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 року №21-2.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, пільгові пенсії колишнім працівникам Державного аварійно-технічного центру, правонаступником якого є відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр» (далі - ВП АТЦ) ( ВП АТЦ є відокремленим підрозділом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 були нараховані на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788- ХІІ - на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 року №673 основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку №673 від 12.09.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або

за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частини третьої статті 44 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, названі працівники працювали у Державному аварійно-технічному центрі, правонаступником якого є відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр», а тому інформація, яка міститься у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій підтверджує даний факт.

Крім того, судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №1 у сумі 104 200, 43 грн. за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року включно, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього, суд звертає увагу на те, що суду не надано доказів оскарження Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» вказаних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, на підставі належних і допустимих доказів судом встановлено, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач у визначеному позивачем розмірі за спірний період не відшкодовував, що призвело до порушення встановлених державою норм чинного законодавства, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким встановлені державні гарантії соціальної захищеності пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтовному на прожитковий мінімум та відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання, шляхом надання трудових соціальних пенсій. Пенсійний фонд України є центральним органом центральної виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення і несвоєчасного відрахування до пенсійного фонду України призводить до відсутності коштів та заборгованості по соціальних виплатах перед пенсіонерами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (рішення у справі "Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що колишні працівники є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та мають посвідчення оформлені на підставі довідки за формою №122, а тому повинні отримувати пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з огляду на наступне.

Згідно пункту 13 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону. Призначається одна пенсія за її вибором. Пенсіонер звернувся до органів ПФУ про призначення пільгової пенсії. Оскільки відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то відшкодування Пенсійного фонду України підприємством витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списком №1, №2 є джерелом формування коштів Пенсійного фонду України, які згідно статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» використовується Пенсійним фондом України на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Крім того, суд зазначає, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС оформлені на підставі довідки за формою №122 не підтверджують отримання пенсії названими вище працівниками відповідача відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підтверджується доказами, наданими позивачем. Так, з матеріалів справи висновується, що органом Пенсійного фонду України направлено на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам відповідача, в яких зазначено суми пенсій, виплачені пенсіонерам, разом з витратами на доставку цих пенсій.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за Списком №2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 104 200, 43 грн. суду не надано.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується картками особового рахунку боржника, а також розрахунками фактичних витрат. Вказані розрахунки направлялись відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та були отримані відповідачем що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах, відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 104 200, 43 грн. на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (), НОМЕР_1 відкритий в ТВБВ №10026/0104 Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16);

Відповідач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Наарівська, буд. 3).

Повне судове рішення складено 02.02.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна