Справа № 640/26895/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року м. Київ № 640/26895/20

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Київській області 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ) щодо ненадання публічної інформації з запитами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) ;

- зобов`язати Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) повну та достовірну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача із запитами на отримання публічної інформації, з метою звернення у подальшому із відповідною заявою до територіального органу Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, проте відповідачем незаконно не була надана вичерпна, достовірна та повна інформація на запити.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач надавав відповіді на запити позивача виключно у межах своїх повноважень. Зазначив, що уповноваженим органом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахування) пенсій є Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

05 грудня 2019 року, 09 січня 2020 року та 01 вересня 2020 року позивач звернувся до Управління поліції охорони в Київській області із запитами про надання публічної інформації про грошове забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді, що прирівнюється до посади, із якої позивача було звільнено на пенсію, а саме:

1. Яка посада поліцейського за класифікаційними характеристиками, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем прирівнюється до посади, з якої я був звільнений на пенсію, а саме: начальник відділу організації служби УДСО при ГУ МВС України в Київській області.

2. Що входить до грошового забезпечення, та його розмір, яке отримує поліцейський (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, процентна надбавка за вислугою років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення «надбавки, доплати, підвищення», індексація грошового забезпечення та розмір премії) за посадою, прирівняною до посади Позивача (з якої Позивач звільнився на пенсію) - начальник відділу - Міжрегіональні та територіальні органи поліції охорони Національної поліції (обласні управління) та має спеціальне звання-підполковник поліції, вислугу 26 років станом на 01.09.2019 року.

2. Окремо надати інформацію про складові та розмір грошового забезпечення поліцейського, який перебуває на посаді поліцейського начальник відділу - Міжрегіональні та територіальні органи поліції охорони Національної поліції (обласні управління), має спеціальне звання підполковник поліції та вислугу 26 років, вказавши основні та додаткові види грошового забезпечення «надбавки, доплати, підвищення», індексацію грошового забезпечення та розмір премії) щомісячно з 01.01.2019 по 31.12.2019р та з 01.01.2020 р по 01.10.2020 року.

02.01.2020 року за № 15зі/43/30/4/-2019 від 17.12.2019 року, 20.01.2020 року за № К-14зі/43/30/4/-2020 від 14.01.2020 та 10 вересня 2020 року за № К-28зі/43/30/4/01-2020 від 08.09.2020 року Позивач отримав листи-відповіді Управління поліції охорони в Київській області. У вказаних листах відповідачем не була надана повна запитувана інформацію, що змусило позивача звернутися до суду і даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до ст.1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації (п.6 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Частинами 1 та 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні; запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

За приписами ч. 4 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, Законом України "Про доступ до публічної інформації" встановлений чіткий порядок надання публічної інформації на запит. Також вказаним законом передбачена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації, у тому числі, за несвоєчасне надання інформації.

Як встановлено судом під час розгляду справи, жодна із відповідей, яка надавалась відповідачем, не містила відповідей на всі поставлені у запитах питання.

Так, у листі від 17.12.2019р №15азі/43/30/4/- 2019 відповідач згідно 1-ої частини запиту лише підтвердив, яка посада, з якої позивач звільнився на пенсію, прирівняна до відповідної посади поліцейського та надав особовий рахунок позивача, який не входив до змісту запиту. Разом із тим у цій відповіді була зовсім відсутня інформація щодо наступних двох інших питань.

На повторний запит позивача від 09 січня 2020 року відповідач повторив відповідь від 17.12.2019 року на 1 частину запиту стосовно того, до якої посади поліцейського прирівняна посада, з якої позивач звільнився на пенсію. На 2 частину запиту про те, що входить до грошового забезпечення, яке отримує поліцейський за порівняльною посадою станом на 01.09.2019 року, відповідач лише вказав розмір окладу у поліцейського. Щодо інших складових грошового забезпечення, яке отримує поліцейський на посаді, що прирівняна до посади позивача, у отриманій відповіді зазначалось, що оклади за спеціальними званнями та розміри надбавки за стаж служби визначені (встановлені) у додатках до Постанови КМ України від 11.11.2015р №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а розмір премії встановлюється за результатами діяльності відповідно до Положення про преміювання поліцейських, без будь-якої деталізації про Положення про преміювання.

Суд зазначає, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

У відповіді від 14.01.2020 року була відсутня запитувана позивачем інформація стосовно відповіді на 3 частину запиту: Які види та розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та розмір премії) виплачувалися поліцейському за порівняльною посадою з 01.01.2018р. Також не було відповіді щодо видів та розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення «Надбавки, доплати, підвищення».

З урахуванням того, що відповідач не надав позивачу повної та належної відповіді на його повторний запит про надання публічної інформації, що знаходиться у його володінні, та не направив запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, позивач направив 3-й запит на інформацію від 01.09.2020 року.

Позивачем був отриманий лист від 08.09.2020 року, у якому містилася неповна інформація, як і у попередньому листі-відповіді відповідача від 14.01.2020 року та була зовсім відсутня інформація стосовно відповіді на 3 частину запитів.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку; 3) причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк; 4) строк, у який буде задоволено запит; 5) підпис.

Отже, право особи на отримання публічної інформації включає в себе право на доступ до публічної інформації шляхом надання розпорядником інформації достовірної, точної та повної інформації на запит особи. Ненадання інформації на запит або надання інформації, яка не відповідає зазначеним критеріям достовірності, точності та повноти, по своїй суті, є відмовою у наданні публічної інформації.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Звертаючись до суду із позовом, позивач вважав порушеними свої права внаслідок не надання повної та достовірної інформації на запити.

Право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації.

Відповідно до положень статті 23 Закону №2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача - Управління поліції охорони в Київській області надати повну та достовірну інформацію на запити позивача.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139,143, 241-243, 250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Київській області 01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ) щодо ненадання публічної інформації з запитами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) ;

3. Зобов`язати Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) повну та достовірну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн вісімдесят коп) за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Київській області (01033, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 8, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа