Справа № 160/13554/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, до відповідача 2 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвиненко Тетяни Олегівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
10.08.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, до відповідача 2 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Логвиненко Тетяни Олегівни, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №59387393 від 21.07.2021р. винесене Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвиненко Тетяною Олегівною;
На думку Позивача, вчиняючи дії з відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, Відповідач діяв всупереч вимогам ст. 24, абз. 2 ч.2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 5 ст.67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, у зв`язку з чим оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень підлягає скасуванню.
Копію вказаної ухвалу направлено відповідачам засобами електронного зв`язку на офіційну адресу 27.08.2021 разом з копією адміністративного позову, тобто, строк на надання відповідачами відзиву до 11.09.2021. Позивачем копію ухвали про відкриття провадження отримано нарочно 31.08.2021, що підтверджується матеріалами справи.
09.09.2021 в підготовче судове засідання з`явився позивач, представники відповідачів в підготовче судове засідання не з`явились, про день, час та місце були повідомленні належним чином. У зв`язку з тим, що строк на подання відзиву не закінчився, судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 21.09.2021 о 10:00 год. для забезпечення права відповідачів на подання відзиву.
Повістки про виклик направлено відповідачам засобами електронного зв`язку на офіційну адресу 09.09.2021, що підтверджується матеріалами справи.
21.09.2021 в підготовче судове засідання з`явився позивач, представники відповідачів в підготовче судове засідання не з`явились, про день, час та місце були повідомленні належним чином. Станом на 21.09.2021 від відповідача 2 до суду витребуваних документів не надходило.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021:
- повторно витребувано від Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Логвиненко Тетяни Олегівни для залучення до матеріалів справи належним чином засвідчені копії: заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обмежень, прийнятої 15.07.2021 за реєстраційним номером 46760792 з доданими до неї документами; - рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №59387393 від 21.07.2021;
У зв`язку з необхідністю отримання нових доказів судом було відкладено підготовче судове засідання до 11.10.2021 о 16:00 год.
21.09.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Логвиненко Т.О. (зареєстрований канцелярією суду о 16:37 год.), в якому відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні. До відзиву було надано додаткові докази та клопотання про продовження строку на подання відзиву у зв`язку з перебування відповідача у щорічній відпустці.
В обґрунтування обраної правової позиції відповідачем 2 зазначено, що згідно поданої заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поданих документів, державний реєстратор був позбавлений можливості вчинити реєстраційні дії через невідповідність вимогам діючого законодавства, що є підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (п.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме манно та їх обтяжень»), а саме:
- інформація про надане рішення суду відсутнє у ЄДРСР (відповідно до інформації отриманої шляхом взаємодії Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень);
- надане рішення не відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Крім того, відповідач 2 посилається, що у рішенні Жовтневого районного суду визнається недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 серпня 2009 року, виданого Державним нотаріусом Вишгородської районної державно, нотаріально, контори Єременко Т.М. та зареєстроване у реєстрі за № 1-3075 в частині, що не передбачено чинним законодавством.
Відповідач 2 вказує, що нею належним чином проаналізовано подані для проведення державної реєстрації права власності документи та прийнято у суворій відповідності до вимог закону рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.07.2021 №59387393.
Повістки про виклик направлено відповідачам, засобами електронного зв`язку на офіційну адресу 22.09.2021, а копію ухвали про витребування доказів 07.10.2021, що підтверджується матеріалами справи.
29.09.2021 засобами електронного зв`язку від Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Логвиненко Т.О. до суду надійшло клопотання про розгляд адміністративної справи за її відсутності, в якому відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні.
11.10.2021 у підготовче судове засідання представники відповідачів не з`явились, про день, час та місце були повідомленні належним чином. У підготовчому судовому засіданні 11.10.2021 за участю позивача судом протокольною ухвалою суду було продовжено строк підготовчого провадження, прийнято до розгляду відзив на позов відповідача 2 та з метою забезпечення права позивача подати відповідь на відзив судом відкладено підготовче судове засідання до 21.10.2021 о 10:00 год.
Повістки про виклик направлено відповідачам засобами електронного зв`язку на офіційну адресу 13.10.2021, що підтверджується матеріалами справи.
13.10.2021 позивач за власною заявою ознайомився з матеріалами адміністративної справи.
18.10.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав заявлені позовні вимог в повному обсязі, а також письмові пояснення по справі.
21.10.2021 у підготовче судове засідання представники відповідачів не з`явились, про день, час та місце були повідомленні належним чином. У підготовчому судовому засіданні 21.10.2021 за участю позивача з метою забезпечення права відповідачів подати заперечення судом відкладено підготовче судове засідання до 09.11.2021 о 16:00 год.
Повістки про виклик направлено відповідачам засобами електронного зв`язку на офіційну адресу 21.10.2021, що підтверджується матеріалами справи.
09.11.2021 у підготовче судове засідання представники відповідачів не з`явились, про день, час та місце були повідомленні належним чином. У підготовчому судовому засіданні за участю позивача судом ініційовано питання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 у якості третьої особи.
У підготовчому судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.11.2021 з метою забезпечення прав третьої особи на подання пояснень.
22.11.2021 від позивача до суду надійшли докази направлення на адресу третьої особи копії адміністративного позову.
У підготовчому судовому засіданні за участю позивача судом оголошено перерву до 09.12.2021 об 11:00 год. задля отримання витребуваних доказів від Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та забезпечення права третьої особи на отримання процесуальних документів у справі.
25.11.2021 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.11.2021 від третьої особи надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (третя особа ознайомилась з матеріалами справи 08.12.2021).
09.12.2021 від третьої особи засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення, у яких ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог позивача заперечує, зокрема зазанчивши, що будівельні матеріали не є нерухомістю та не потребують державної реєстрації права. У будинку за адресою по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 межкає третя особа, її донька ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6 і вказаними особами прийнято рішення про реконструкцію вказаного будинку, для чого ОСОБА_3 має намір використати свою частину будівельних матеріалів.
09.12.2021 відповідачі у підготовче судове засідання не з`явились, про дату час та місце повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи. У підготовчому судовому засіданні позивач підтримав заяву про зупинення провадження у справі, а третя особа просила суд відмовити у її задоволенні.
У підготовчому судовому засіданні 09.12.2021 позивач та третя особа не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 23 грудня 2021 року о 16:00 год.

23.12.2021 учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

В силу частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі наведених норм, суд вважає за можливе проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності учасників справи.

За положеннями частини 2 статті 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

15.07.2021 ОСОБА_1 подав заяву про державну реєстрацію права приватної власності на домоволодіння з реєстраційним номером АДРЕСА_2 (реєстраційний №46760792).

До вказаної заяви було надано, в тому числі копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 за №201/17405/17 (провадження 2/201/179/2020).

Вищевказаним рішенням, яке набрало законної сили 29 грудня 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , державного нотаріуса Вишгородської нотаріальної контори Київської області Єременко Тетяни Миколаївни і ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання спільною сумісною власністю подружжя на будівельні матеріали задоволено, а саме:

- поновлено (визнано поважними причини пропуску строку) позивачу ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 07 серпня 2009 року, виданого Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. та зареєстроване у реєстрі за № 1-3075, по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.: в частині видачі свідоцтва на самовільно збудовані житловий будинок « ОСОБА_7 » (незакінчений будівництвом) та погріб «Г», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.;

- визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 серпня 2009 року, виданого Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. та зареєстроване у реєстрі за № 1-3075, по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.: в частині видачі свідоцтва на самовільно збудовані житловий будинок «В-2» (незакінчений будівництвом) та погріб «Г», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.;

- визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, що у сукупності складають об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок «В-2» та погріб «Г», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви позивача від 15.07.2021 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвиненко Тетяною Олегівною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.07.2021 №59387393, яке мотиване наступним:

- на розгляд державного реєстратора надійшла заява за номером 46760792 від 15.07.2021 про державну реєстрацію права власності вид реєстрації: припинення; форма права власності: приватна; на об`єкт нерухомого майна: домоволодіння; реєстраційний номер ОНМ: АДРЕСА_2 . До заяви заявником надано: рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 за № 201/17405/17 (провадження 2/201/179/2020);

- відповідно до наданого заявником рішення суд вирішив, поновити (визнати поважними причини пропуску строку) позивачу ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 07 серпня 2009 року, виданого Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. та зареєстроване у реєстрі за № 1-3075, по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.: в частині видачі свідоцтва на самовільно збудовавані житловий будинок - « ОСОБА_7 » (незакінчений будівництвом) та погріб - «Г», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м., площею 605 кв. м. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 серпня року, виданого Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної ори Єременко Т.М. та зареєстроване у реєстрі за № 1-3075, по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м.: в частині видачі свідоцтва на самовільно збудовані житловий будинок - «В-2» (незакінчений будівництвом) та погріб - «Г», які розташовані на земельній і по АДРЕСА_1 , площею 605 кв.м. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, що у сукупності складають об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок - «В-2» та погріб - «Г», що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідно до відомостей Державного реєстру прав та його архівних складових (Реєстр прав власності на нерухоме майно) на об`єкт нерухомого майна, щодо якого подана заява (адреса АДРЕСА_1 ) міститься запис за реєстраційним номером 27409309 про право власності за ОСОБА_4 КПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтво про право на спадщину, ВМК № 038927, 07.08.2009, видане Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області;

- розділ на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в Реєстрі речових прав на «рухоме майно та їх обтяження , не відкритий;

- при здійснені перевірок, встановлено відсутність відомостей про реєстрацію в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження права, приватної власності на вищезазначене домоволодіння, тому провести державну реєстрацію припинення права: права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . не є можливим;

- враховуючи вищевикладене, у державного реєстратора відсутні правові підстави вчинити дії шодо реєстрації права власності, а саме: визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину в частині видачі свідоцтва на самовільно збудовані житловий будинок - «В-2» (незакінчений будівництвом) та погріб - «Г», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 605 кв. м. (реєстраційний номет майна 27409309).

Вважаючи протиправним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав врегульовані положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі Закон №1952-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У частині 1 статті 2 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону №1952-IV державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі;

9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Положеннями частини 1-2 статті 12 Закону №1952-IV встановлено, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

У частині 2 статті 18 Закону №1952-IV передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

В силу статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав (абз.1-3 ч.5 ст.12 Закону №1952-IV).

Водночас, суд звертає увагу, що умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) (далі Порядок).

У абзаці 2 пункту 10 Порядку встановлено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Державним реєстратором під час розгляду заяви позивача встановлено, що за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.08.2009, видане Вишгородською районною державною нотаріальною конторою Київської області (технічний опис майна: земельна ділянка площею 608 кв.м. Самовільно побудовано житловий будинок літ.В-2 (незакінчене будівництво), погріб літ.Г. Самовільно переобладнано в житловому будинку літ.А-1 прим. 1-2 в нежитлове, прим. 1-6 в нежитлове).

Частиною 3 статті 26 Закону №1952-IV передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що необхідною умовою для здійснення державним реєстратором держаної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав за наявності у Державному реєстрі прав зареєстрованого речового права та/або обтяження речових прав є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Доказів надання позивачем такого судового рішення, яке набрало законної сили, разом із заявою від 15.07.2021 в ході судового розгляду до суду надано не було. При цьому, суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2020 за №201/17405/17 (провадження 2/201/179/2020) фактично скасовує право приватної власності ОСОБА_4 на спірне майно, в тому числі й запис про право власності в Державному реєстрі праві, оскільки його резолютивна частина такого формулювання не містить.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що у процесуальному законодавстві України передбачено право для осіб, які приймали участь у справі, до суду із заявою про роз`яснення прийнятого ним рішення, тобто, тлумачення судового рішення може бути здійснено виключно судом, яким воно ухвалено, а не учасниками справи та/або іншими органами державної влади, в тому числі й державним реєстратором. При цьому, в силу вимог процесуального закону важливим моментом є те, що під час роз`яснення судом рішення не допускається зміна формулювання змісту цього рішення.

Водночас, суд зазначає, що у частині 1 статті 24 Закону №1952-IV визначений перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, пунктом 3 визначено, що державний реєстратор відмовляє в державній реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Оскільки позивачем під час державної реєстрації права власності на спірне домоволодіння не було надано державному реєстратору судового рішення про скасування запису про право приватної власності ОСОБА_4 на майно (земельна ділянка площею 608 кв.м. Самовільно побудовано житловий будинок літ.В-2 (незакінчене будівництво), погріб літ.Г. Самовільно переобладнано в житловому будинку літ.А-1 прим.1-2 в нежитлове, прим.1-6 в нежитлове), то суд приходить до висновку про правомірність відмови державного реєстратора у державній реєстрації прав на підставі заяви ОСОБА_1 .

Водночас, суд вважає необгрунтованими посилання відповідача 2 на відсутність судового рішення Жовтневого суду м.Дніпропетровська у ЄДРСР та розбіжності у розмірі земельної ділянки, оскільки такі доводи не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, то судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до відповідача 1 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75; ), до відповідача 2 Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Логвиненко Тетяни Олегівни (місцезнаходження: 49131, м.Дніпро, вул. Старокозацька, буд.58; РНОКПП невідомий), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП невідомий) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно