Справа № 160/12581/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2021-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-
27.07.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» до Дніпровської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачеві 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підтверджується матеріалами справи.
Копію вказаної ухвали 10.08.2021 направлено засобами електронного зв`язку учасникам справи, що підтверджується матеріалами справи. Копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позову отримано відповідачем 20.08.2021, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія розписки. Тобто, строк на подання відзиву до 06.09.2021.
06.09.2021 від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву, в обґрунтування якого Дніпропетровська митниця посилалась на завантаженість посадових осіб юридичного підрозділу, яка пов`язана з підготовкою процесуальних документів, оскільки за період з 20.08.2021 по 03.09.2021 до митниці 30 справ. Наведені обставини унеможливили своєчасне отримання інформації у цій справі від структурних підрозділів, її обробку та підготовку відзиву на позовну заяву. Крім того, в митниці здійснюються заходи з реорганізації митних органів, спрямовані на забезпечення переходу митниць Держмитслужби до функціонування за моделлю єдиної юридичної особи.
На думку відповідача, оскільки до складу товару «порошкоподібний ароматизатор сир SC439651» входять не тільки запашні речовини, але і компоненти (хлорид натрію, глутамат натрію), які не можна вважати нейтральними продуктами, або тільки носіями, тому класифікація у товарній позиції 3302 виключається, то «порошкоподібний ароматизатор сир SC439651» є харчовим продуктом групи 21 УКТ ЗЕД.
Відповідач посилається на те, що у відповідності до пояснень до УКТЗЕД, які діють з 14.07.2020 та побудовані на основі Пояснень до ГС версії 2017, Комбінованої номенклатури Європейського Союзу і затверджені наказом Держмитслужби від 14.07.2020 № 256, товар «смако-ароматична добавка, порошкоподібний ароматизатор сир SС439651» містить сіль (хлорид натрію) та підсилювач смаку (глутамат натрію), які використовуються в якості смакової добавки з приправами для покращення смаку харчових продуктів та відповідно до складу і призначення розглядаються як смакові добавки товарної позиції 2103 УКТЗЕД.
Відповідач вважає, що рішення про визначення коду товару прийняте митним органом в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 01.10.2021 за правилами статті 262 КАС України.
Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відпустці з 23.09.2021 по 07.10.2021 включно, у зв`язку з чим питання щодо розгляду справи по суті вирішується судом в перший робочий день - 08.10.2021.
Вирішуючи питання про прийняття відзиву на позовну заяву до розгляду, суд виходить із наступного.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву (ч.4 ст.47 КАС України).
За приписами частини 5 статті 162 КАСУ відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
Статтею 121 КАС України визначені порядок та підстави поновлення та продовження процесуальних строків, відповідно до частини 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з частиною 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
За приписами частини 5 статті 121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Оскільки наведені відповідачем у заяві від 06.09.2021 суд вважає поважними, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття до розгляду відзиву на позов, поданого Дніпропетровською митницею Держмитслужби 10.09.2021.
Суд звертає увагу, що правом на подання відповіді на відзив та заперечень відповідно сторони в ході судового розгляду не скористались.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Видами діяльності позивача є: 10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості (основний); 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів; 10.83 Виробництво чаю та кави; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
08.04.2016 між ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» (Покупець) та компанією International Flavors&Fragrances I.F.F., Нідерланди (Продавець) укладено Контракт №080416, відповідно до якого Продавець зобов`язується виробляти та передавати, а Покупець приймати та оплачувати ароматизатори для власного виробництва екструзійної продукції в асортименті, що іменується далі «Товар» на умовах, викладених в Контракті (п.1).
За положеннями п.2 Контракту найменування Товару, ціна, умови поставки Товару зазначаються в Додатках, які є невід`ємною частиною Контракту. Загальна сума Контракту складає 400 000,00 Евро.
Відповідно до Додаткової угоди від 29.12.2019 №5 до Контракту №080416 від 08.04.2016 загальна сума Контракту складає 800 000,00 Евро.
13.01.2021 ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» та компанією International Flavors&Fragrances I.F.F підписано Додаток №12 до Контракту, відповідно до якого Сторони досягли згоди про те, що Продавець продає, а Покупець купує ароматизатори для власного виробництва на умовах DAP Дніпро, Україна автотранспортом. Ціна на Товар становить:
- сир, ароматизатор SC439651 партія 5000 кг- 3,80 євро/кг;
- гриби, ароматизатор SC439654 партія 5000 кг- 4,65 євро/кг;
- шинка, ароматизатор SC450975 партія від 1500 кг до 3000 кг - 6,87 євро/кг, партія 5000 кг - 6,34 євро/кг.
20.04.2021 ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» подано до митниці електронну митну декларацію №UA110140/2021/004056 для здійснення митного оформлення товару: «Смако-ароматичні суміші з вмістом приправ для використання у харчовій промисловості як промислова сировина (не призначені безпосередньо для вживання), які застосовуються для виробництва снеків, кондитерських виробів, сухариків, екструзійних продуктів, сухих завтраків, харчових концентратів, йогуртів, твердих сирів, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічних кислот солей кальцію і т.д.) як інгредієнти для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності): порошкоподібний ароматизатор сир SC439651 - 1500 кг. Являє собою дрібнодисперсний порошок із характерним запахом сиру та солоним смаком, ароматичні речовини: натуральні/ароматичні речовини-7-8%; розчинники/носії: суха молочна сироватка -25-30%, пшенична мука-5-15%, сіль 20-30%, сухарна мука-13-18%, пальмове масло-1-2,5%, мальтодекстрин (картопляний)-1-5%, добавки: глутамат натрію Е621-7,3%, лимонна кислота Е330-0,8%, діоксин кремнію Е551 - 0,5%, натрій гідро фосфат Е339-0,4%, аравійська камідь Е414 - 0,2%. Не містить карбонатів, глюкози, пряностей. Товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично- модифікованих організмів. Виробник: I.F.F. Aroma Esans Sanayi ve Ticaret A.S. Торгівельна марка: IFF. Країна виробник: Туреччина». У графі 33 ЕМД товар заявлено декларантом за кодом 2106 90 98 90 згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 0%).
Вважаючи рішення митниці по визначенню коду товару протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Спірні правовідносини врегульовано Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі - МК України), Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (далі - Закон № 584-VII), Наказом Державної фіскальної служби України «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» від 09.06.15 № 401 (далі - Наказ ДФС України № 401 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Вирішуючи питання про правомірність рішення про визначення коду товару, суд вважає звернути увагу на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 59 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 69 МК України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний:
1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;
2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;
3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;
4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;
5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:
1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;
2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;
3) встановлення країни походження товарів;
4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;
5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;
6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.
Згідно з ч. 2 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Частиною першою статті 67 Митного кодексу України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
Відповідно до частини першої статті 68 Митного кодексу України ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною першою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.
Відповідно до частини другої статті 69 Митного кодексу України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.
Пунктом 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. №428, закріплено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності, зокрема: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.
Отже, саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.
На підставі вказаного, Дніпровською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару, яким імпортований товар - харчова смако-ароматична добавка з приправами: порошкоподібний ароматизатор сир SC439651 - 1500 кг, віднесено до товарної підкатегорії 2103 90 90 00.
Наказом Державної митної служби від 14.07.2020 №256 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності», затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Пояснення).
Класифікація товарних позицій 2103 та 2106, відносно яких виник цей спір, здійснюється у Розділі IV «Готові харчові; алкогольні та безалкогольні напої і оцет; тютюн та його замінники» та групі 21 «Різні харчові продукти».
До товарної позиції 2103 віднесені продукти для приготування соусів та готові соуси; смакові добавки та приправи змішані; порошок гірчиці та готова гірчиця: - інші; - інші код 2103 90 90 00.
Відповідно до опису п. (А) Пояснень до товарної позиції «Продукти для приготування соусів і готові соуси; смакові добавки та приправи змішані», до цієї товарної позиції включаються готові продукти, зазвичай з сильно вираженими властивостями прянощів, використовувані для ароматизації деяких страв (м`яса, риби, салатів і т.д.) і приготовлені з різних інгредієнтів (яєць, овочів, м`яса, плодів, борошна, крохмалю, олії, оцту, цукру, спецій, гірчиці, ароматизувальних речовин і т.д.). Соуси бувають зазвичай в рідкому вигляді, а готові продукти для приготування соусів мають вигляд порошку, до якого потрібно додати лише молоко, воду і т.д., щоб одержати соус.
Соуси зазвичай додають в їжу як під час приготування, так і при подачі на стіл. Соуси забезпечують смак або аромат, вологість і контрастують з їжею за консистенцією і кольором. Вони можуть також служити середовищем, в яке поміщують їжу, наприклад, курча під білим соусом. Рідкі приправи (соєвий соус, соус із стручкового перцю, рибний соус) використовуються як інгредієнти під час приготування їжі і як приправи за столом.
До цієї товарної позиції також включаються деякі продукти для приготування соусів на основі овочів або плодів, які являють собою рідини, емульсії чи суспензії та іноді містять видимі неозброєним оком шматочки овочів або плодів. Ці продукти для приготування соусів відрізняються від приготовлених або консервованих овочів або плодів групи 20 тим, що вони використовуються як соуси, тобто як приправа до їжі або в приготуванні деяких страв, але самі по собі не призначені для використання в якості страви.
Прикладами продуктів, що відносяться до цієї товарної позиції, є: майонез, заправки для салатів, Bearnaise, bolognaise (що складаються з рубленого мяса, томатного пюре, спецій і т.д.), соєвий соус, грибний соус, вустерський соус (зазвичай приготовлений на основі густого соєвого соусу, настою спецій в оцті, з добавкою солі, цукру, карамельного колера та гірчиці), томатний кетчуп (продукт, приготовлений з томатного пюре, цукру, оцту, солі та спецій) та інші томатні соуси, селерова сіль (суміш кухонної солі з дрібно меленим насінням селери), деякі суміші прянощів для приготування ковбаси та продукти групи 22 (крім продуктів товарної позиції 2209), приготовлені для кулінарних цілей і тим самим непридатні для вживання як напої (наприклад, кулінарні вина та кулінарний коньяк (Cognac).
Водночас, позивачем при митному оформленні та до матеріалів справи надані сертифікати аналізу, митного коду, а також інформаційні листи від виробника, відповідно до яких імпортовані порошкоподібні ароматизатори відповідає основним нормам та вимогам нормативних документів Євросоюзу до ароматизаторів, які використовуються у харчовій промисловості. Ця продукція не призначена та не придатна для безпосереднього використання в їжу, продукція призначена виключно для промислового використання в харчовій промисловості, а саме, для виробництва снеків, сухариків, кондитерських виробів, сухих сніданків, харчових концентратів. Ароматизатори компанії I.F.F. (Нідерланди) не призначені для прямого продажу населенню та рознічного продажу.
Вищевказані ароматизатори не є готовим продуктом, призначеним для використання та продажу населенню, та ні за яких умов не можуть бути використані в цих цілях через їх високу концентрацію.
Натомість, у Поясненнях до товарної позиції 2106 УКТЗЕД «Харчові продукти, в іншому місці не зазначені» групи 21 «Різні харчові продукти» вказано, що за умови, що зазначені продукти не включаються до жодної іншої товарної позиції УКТЗЕД, до цієї товарної позиції входять, зокрема, продукти, які повністю чи частково складаються з харчових продуктів, використовуваних для приготування напоїв, або харчових продуктів, готових для вживання в їжу. До цієї товарної позиції включаються готові продукти, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічних кислот, солей кальцію і т.д.) з харчовими продуктами (борошном, цукром, сухим молоком і т.д.) для додання в готові продукти або як інгредієнти, або для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності і т.д.).
У відповідності до Правил класифікації товарів 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
Отже, в даному випадку, навіть за наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо класифікації даного товару, він повинен був керуватися правилом 3 (с) Основних правил інтерпретації УКТЗЕД - шляхом віднесення його в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються (а отже, як 2106 90 98 90 товарної позиції 2106).
При прийнятті рішення, суд враховує, що відповідно до інформації, наданої виробником товару International Flavors&Fragrances I.F.F., а також відповідно до висновку митної лабораторії, ароматизатори не містять «прянощів та різних інгредієнтів (яєць, овочів, м`яса, плодів)».
Також суд вважає правомірними посилання позивача на те, що такі добавки використовуються виключно для промислового застосування, не є готовим продуктом та не призначені для продажу або споживання населенням ні за яких умов, у зв`язку з їх високим дозуванням. Тобто є «смакоароматичною добавкою» - продуктом, не призначеним для споживання як такі, які додаються до смакових продуктів з метою надання чи зміни аромату та/або смаку. Наведене підтверджується наявними у матеріалах справи копіями: рецептури; листа виробника про загальний склад; сертифіката митного коду; сертифікатів аналізу та якості.
Зі складу порошкоподібного ароматизатора «сир SС439651» вбачається, що він складається з хімічних речових, які отримані шляхом хімічного синтезу або біохімічних технологій та харчових продуктів (сіль, пшенична мука, рослина олія).
У «Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» до Групи 38 чітко визначено, що суміш хімічних речовин із харчовими продуктами або іншими поживними речовинами, що використовуються у виготовленні продуктів харчування переважно товарна позиція 2106 та до Групи 21, де до товарної позиції 2106 включаються готові суміші, що складаються з суміші хімічних препаратів (органічних кислот, солей кальцію і т.д.) з харчовими продуктами (борошном, цукром, сухим молоком і т.д.) для додання в готові продукти або як інгредієнти, або для поліпшення деяких їхніх властивостей (зовнішнього вигляду, збережуваності).
Разом з цим, суд враховує, що позивачем неодноразово імпортувались ідентичні товари за контрактами, укладеними між приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» та компанією International International Flavors&Fragrances I.F.F. (Нідерланди), що підтверджується ідентичними висновками митниці, листами продавця товару та товаросупровідною документацією, а також судовими рішеннями про скасування рішень відповідача про віднесення імпортованого позивачем товару до товарної позиції 2103, проте, Дніпропетровська митниця Держмитслужби, керуючись тими самими листами ДФС, що вже неодноразово були предметом судового дослідження, та незважаючи на наявність чинних судових рішень (у справах №826/6438/15, №804/3201/16, №826/5835/18, №160/6309/21), прийнятих щодо класифікації ідентичного товару, віднесла імпортований позивачем товар до товарної позиції 2103.
При вирішенні спору, окрім наведених вище обставин, суд враховує, що визначальним для класифікації є призначення товару - для використання в промисловому виробництві харчових продуктів, концентратів, снеків, та неможливість його вживання населенням та роздрібного продажу.
Таким чином, відповідачем в ході судового розгляду не було доведено неправомірності віднесення імопортованого декларантом товару до товарної позиції 2106. Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на листи Міжрегіонального головного управління Міндоходів - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання ДФС України, ДФС України суд вважає безпідставними, оскільки такі листи контролюючих органів не є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання. Більш того, вказані листі в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення митним органом до суду в порушення, визначеного ч.2 ст.77 КАС України, обов`язку доказування надано не було.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 2270,00 грн, сплачений ПрАТ «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 26.05.2021 №3338, підлягає стягненню з Дніпровської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський комбінат харчових концентратів» за рахунок бюджетних асигнувань з Дніпропетровської митниці Держмитслужби судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно