Справа № 737/798/21
Суддя: Рубаненко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 737/798/21
Провадження № 2-а/737/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Чередниченка С. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО №5021919, винесену 13.11.2021 року інспектором роти №1 бат.№1 управління патрульної поліції в місті Києві ДПП Струком Віктором Миколайовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., а також просить стягнути із відповідача сплачений при поданні позову судовий збір.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.11.2021 року по вул. Хрещатик у м. Києві автомобіль NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням було зупинено інспектором патрульної поліції без встановлених законодавством підстав та безпідставно пред`явлено вимогу надати документи для ознайомлення. На його прохання повідомити причину зупинки поліцейський зазначив, що у вихідний день у них проходить операція «п`яний водій» по виявленню водіїв у стані алкогольного сп`яніння, але жодних підтверджуючих на те документів не надав. Врешті було винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки.

При винесенні постанови інспектор не роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, не надав можливості скористатися послугами адвоката, не ознайомив із доказами правопорушення. Стверджує, що під час керування автомобілем, перед тим, як його зупинив інспектор поліції, він був пристебнутий ременем безпеки і розстібнув його лише після зупинки автомобіля, коли збирався вийти з нього, щоб поговорити з інспектором. В час, зазначений у постанові він взагалі не керував транспортним засобом, оскільки близько 10 хвилин до цього був зупинений працівником поліції, а в 23 год 55 хв зателефонував на лінію «102», що також, на його думку, підтверджує, що у зазначений час ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Вважає, що притягнення до відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Ухвалою судді від 24.11.2021 року було відкрито провадження по даній справі, прийнято рішення проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року до участі у даній справі в якості співвідповідача було залучено Департамент патрульної поліції.

14.12.2021 року до суду надійшов відзив за підписом представника Департаменту патрульної поліції Дідковської Д.Ю., згідно якого ДПП позовні вимоги не визнає, вважає, що твердження позивача, викладені в позовній заяві є хибними, позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до винесеної інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в м. Києві ДПП Струком В.М. постанови 13.11.2021 року водій ОСОБА_1 під час руху транспортним засобом NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 не користувався засобами пасивної безпеки та категорично відмовився пред`являти будь який документ, що посвідчує особу, особу встановлено по базі АРМОР з фотокарткою, чим порушив п.2.3 в) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Посилається на ст.ст.6, 19 68 Конституції України; на ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху; на ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»; на пункт 1.9 ПДР відповідно до якого особи, які порушують Правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством, також на п. 2.1, п.2.4 ПДР.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Відтак інспектором було винесено постанову за більш серйозне правопорушення, тобто за ч.5 ст.121 КУпАП.

Вважає, що розглядаючи дану справу, інспектор патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначає, що під час патрулювання міста Києва - 12.1.2021 року екіпажем патрульної поліції було помічено транспортний засіб NISSAN ROGUE номерний знак НОМЕР_1 за адресою; м. Київ, вул. Хрещатик, 1/11, водій якого керував транспортним засобом будучи не пристебнутим засобом пасивної безпеки, що стало причиною зупинення водія згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відтак, інспектор, підійшовши до водія представився, пояснив причину зупинки та на підставі п.2.4 а) ПДР висунув законну вимогу водію пред`явити документи, передбачені у п.2.1 ПДР. Позивач відмовився виконувати законну вимогу інспектора щодо пред`явлення документів, пояснюючи це тим, що не порушував ПДР.

Стверджує, що інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 та проводив відеозапис з місця зупинки на портативну боді камеру та додає диск із відеозаписом. Звертає увагу, що на 02 хв 50 с відеозапису зафіксовано, як водій ОСОБА_1 здійснює керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим і на неодноразові прохання інспектора надати документи відповідав відмовою.

Стосовно права на юридичну допомогу зазначає, що ст.121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Постанова складена на місці вчинення правопорушення відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП. Таким чином, на думку відповідача, було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин вважає, що відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених у позовній заяві і у задоволенні позову необхідно відмовити.

Позивач в судове засідання 21.02.2022 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Інспектором роти №1 бат. №1 управління патрульної поліції в місті Києві ДПП Струком Віктором Миколайовичем 13 листопада 2021 року складено постанову серії ЕАО №5021919 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн (а.с.54).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 13.11.2021 року о 00 год 01 хв в місті Києві по вул. Хрещатик, 1/11, керував транспортним засобом NISSAN ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не користувався засобами пасивної безпеки та категорично відмовився пред`являти будь-який документ, що посвідчує його особу, особу встановлено по базі АРМОР з фотокарткою, чим порушив п.2.3 в) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки NISSAN модель ROGUE д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с.10).

З відеозапису із нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, наданого відповідачем, вбачається, що запис починається о 23 год 44 хв 11 сек 12.11.2021 року, не відразу після зупинки, в цей час автомобіль під керуванням позивача вже не рухався. З розмови між інспектором та водієм вбачається, що інспектор так і не зміг чітко пояснити водієві причину зупинки автомобіля, називаючи і відпрацювання «п`яний водій», і нібито, якесь орієнтування на відповідний автомобіль, і порушення Правил дорожнього руху, але відповідних підтверджень на прохання водія не надав. Врешті, інспектор спитав водія про паски безпеки, на що останній зазначив, що користувався ними під час руху, а після зупинки відстібнув.

Крім того, після перегляду відеозапису знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до наявного відеозапису інспектором патрульної поліції не дотримано порядок складання постанови про адміністративне правопорушення, а саме: не роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ознайомлено з доказами, не оголошено постанову після її винесення. Натомість усне клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення його з доказами інспектор проігнорував без будь-яких пояснень.

В своєму відзиві відповідач просить суд звернути увагу на відеозапис саме на 02 хв 50 сек, де ОСОБА_1 керує автомобілем не пристебнутий ременем безпеки.

Суд звернув увагу на дане відео та встановив, що водій ОСОБА_1 з метою прибрати автомобіль із другої смуги руху, в якій його зупинив інспектор, та не заважати іншим учасникам дорожнього руху, від`їхав близько метра в крайню праву смугу. При цьому, час на відеореєстраторі, коли на думку інспектора Чава О.П. порушив Правила дорожнього руху зазначено 23 год 46 хв 49 сек 12.11.2021 року, в той час, як в постанові час вчинення адміністративного правопорушення зазначено 00 год 01 хв 35 сек 13.11.2021 року, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 в час та день, зазначений в постанові вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Разом з тим, водій не виконав вимогу інспектора пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху, його особу було встановлено згідно даних бази «Армор». Однак, з оскаржуваної постанови не вбачається, що ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності за дане порушення, оскільки в постанові відсутнє посилання на відповідний пункт Правил дорожнього руху, а саме на п.2.4 ПДР, відсутнє посилання на відповідну частину ст. 126 КУпАП та на ст. 36 КУпАП, якою нібито, керувався інспектор при накладенні стягнення. У фабулі постанови лише зазначено «…категорично відмовився пред`явити будь-який документ, що посвідчує його особу…», що не відповідає Правилам дорожнього руху, оскільки водій згідно ПДР не зобов`язаний пред`являти «документ, що посвідчує його особу», а зобов`язаний у встановлених законодавством випадках пред`явити, зокрема, посвідчення водія.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо); неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити відомості, зокрема, про зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). В порушення зазначеної норми у постанові не зазначено технічний засіб, яким велась відеозйомка.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст.268 КУпАП наділена правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

В порушення вищезазначеного пункту Інструкції інспектор поліції здійснював відеофіксацію не з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Вимоги ч.2 ст.77 КАС України передбачають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що саме відповідач - суб`єкт владних повноважень повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Позивач заперечує факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнено до адміністративної відповідальності, при цьому єдиний доказ, наданий відповідачем - відеозапис із портативного відеореєстратора не підтверджує в повній мірі обставини, зазначені в постанові.

Таким чином, відповідачі згідно вимог ч. 2 ст.77 КАС України не довели законності прийнятого рішення.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Окрім цього, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування судами.

Відтак, з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є юридичною особою, за рахунок бюджетних асигнувань останнього підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.2, 77, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5021919 від 13 листопада 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп судових витрат на відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

ВІДПОВІДАЧ: Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9).

ВІДПОВІДАЧ: Департамент патрульної поліції (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Федора Ернста, 3).

Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.

Суддя Н. Ю. Рубаненко