Справа № 640/24341/21
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ № 640/24341/21

Окружний адміністративний суду міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., у відсутність учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без його фіксування за допомогою технічних звукозаписувальних засобів адміністративну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

установив:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження №65386492, на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Шевченківському РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №65386492 про стягнення коштів з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича. Позивачем 18.08.2021 відповідачу направлено заяву про закінчення виконавчого провадження №65386492 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжиття всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у 2016 році Національним банком України прийнято постанову № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (ПАТ "Банк Михайлівський") та делегування повноважень ліквідатора банку".

Також позивач посилається на приписи статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до яких виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, а відтак представник позивача стверджує, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки не вчинено дії на виконання приписів чинного законодавства України щодо закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2021 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2021 позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав, проте направив засобами поштового зв`язку на адресу суду матеріали виконавчого провадження №65386492.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Отже, суд розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2020 у справі №640/18508/19 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку рахунків вкладників для виплат гарантованої суми за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002506, від 06.05.2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , іден. № НОМЕР_2 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача ОСОБА_1 - як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором поточного банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-019-000002506, від 06.05.2016 року, номер рахунку № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_1 , іден. № НОМЕР_2 .

Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський".

21.12.2020 у справі видано виконавчі листи.

На підставі виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 21.12.2020 у справі №640/18508/19 державним виконавцем Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) Рожкован Олександром винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65386492 від 12.05.2021.

18.08.2021 позивачем на адресу Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) направлено заяву від 17.12.2021 № 230-49-264/21 про закінчення виконавчого провадження №65386492 на підставі пункту 4 частини першої статі 39 Закону України "Про виконавче провадження" та вжиття всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Листом Шевченківського РВДВС у м. Києві Центрального МРУ МЮ (м. Київ) від 06.09.2021 позивачу надано відповідь, що доводи про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження з огляду на процедуру ліквідації ПАТ «Михайлівський», викладені в заяві є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки судом чітко визначено боржника, яким є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Михайлівський», а не банківська установа. Таким чином, положення пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», що передбачає закінчення виконавчого провадження у разі відкликання ліцензії та ліквідації банківської установи, у даному випадку, не застосовується.

Враховуючи, що відповідачем не вчинено жодних дій щодо закінчення виконавчого провадження, про які позивач просив у своїй заяві, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, правомірними вважаються дії державного виконавця, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником у виконавчому провадженні №65386492 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 21.12.2020 у справі №640/18508/19, також є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", тобто посадова особа Фонду гарантування (фізична особа), яка покликана здійснювати процедуру управління з ліквідації юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", а не юридична особа - ПАТ "Банк Михайлівський".

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Таким чином, у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду щодо саме боржника, яким є банк, не може здійснюватися, а відкрите виконавче провадження підлягає закінченню з підстав пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Виходячи з положень профільного законодавства, суд зазначає, що "уповноважена особа" в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник.

Отже, суд дійшов висновку, що "банк" та "уповноважена особа Фонду" є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження як уособлення однієї особи, як одна особа.

Враховуючи те, що в межах виконавчого провадження №65386492 боржником є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", а не банк (юридична особа), то норми пункту 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" не розповсюджуються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідації банку, натомість вказані норми підлягають застосуванню виключно у тому випадку, коли боржником за виконавчими провадженнями є саме банк, тобто юридична особа, у якого рішенням Національного банку України відкликано банківську ліцензію.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, підстави для розподілу відповідно до статті 139 КАС України судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 72-77, 139, 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Січових Стрільців, будинок 17, місто Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21708016).

Відповідач - Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби в місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження юридичної особи: вулиця Саксаганського, будинок 110, місто Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34967593).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 27.01.2022.

Суддя О.М. Чудак