Справа № 640/32471/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопаду 2021 р. у справі за адміністративним позовом Українського консорціуму "Екосорб" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

10.11.2021 ліквідатор УК "Екосорб" Ковалко Г.І. звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним наказ Міністерства юстиції України від 03.11.2021 №3832/7 "Про відмову у задоволенні скарги";

2) прийняти рішення, яким відмінити реєстраційні дії та скасувати наступні рішення Державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюна Дмитра Сергійовича:

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер №37129820 від 18.09.2017, №37131287 від 18.09.2017, №37130469 від 18.09.2017, №37132012 від 18.09.2017, №37131534 від 18.09.2017, №37128175 від 18.09.2017, №37127249 від 18.09.2017 (реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за ТОВ "ПГ "Інвест");

- щодо скасування об`єктів нерухомого майна індексний номер рішення: №57700800 від 16.04.202, №57700638 від 16.04.2021, №57700842 від 16.04.2021, №57700728 від 16.04.2021, №57700888 від 16.04.2021, №57700914 від 16.04.2017, №51301360 від 25.02.2020;

- щодо виключення з державного реєстру прав записів про право власності УК "Екосорб" із закриттям розділів: на об`єкти нерухомого майна індексні номери рішень: №57700800 від 16.04.2021, №57700638 від 16.04.2021, №57700842 від 16.04.2021, №57700728 від 16.04.2021, №57700888 від 16.04.2021, №57700914 від 16.04.2017, №51301360 від 25.02.2020;

3) відновити у державному реєстрі прав записи про право власності УК "Екосорб": №32981970, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; №32981729, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; №32982250, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; №32981072, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2224; №32982665, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; №32982473, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224; №32981227, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що власником нежитлових будівель ТП-1666, ТП-1667, ТП-1668 в реєстрі щодо власників безпідставно зазначено ТОВ "ПГ "Інвест", що є наслідком незаконних реєстраційних дій з боку відповідача, оскільки належним власником вказаного нерухомого майна є позивач.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.11.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі через те, що вказана справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, через порушення норм процесуального права та постановити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено про судову практику Верховного суду з приводу подібних спорів.

Справу розглянуто судом в порядку письмового провадження та продовжено розгляд справи на більш тривалий розгляд через поважність причин та за для дотримання положень ч.1 ст. 35 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначені поняття:

адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

Згідно частини 2 цієї ж статті юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Таким чином, для вирішення справи по суті суд апеляційної інстанції уперше має перевірити правильність вирішення спору відповідно до предметної підсудності.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин повинен врахувати норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.

Зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, Велика Палата дійшла наступних висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.».

Крім того, у постанові Велика Палата Верховного Суду від 05.12.2018р. у справа №757/1660/17-ц викладено такий висновок «… розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.»

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 був сформований такий висновок «якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис».

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані правові висновки Верховного Суду мають бути прийнятті до уваги при розгляді цієї справи.

Отже, предметом спору у цій справі є спір щодо права власності між ТОВ "ПГ "Інвест" та позивачем, а вимоги щодо оскарження наказу міністерства юстиції України є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття особою права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, такий спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи встановлені обставини та положення ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, тому колегія суддів не може не застосувати зазначені правові висновки Великої Палати Верховного суду у наведених справах і виходячи з суті спору правовідносин та суб`єктивного складу сторін у справі, колегія суддів вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а підлягає розгляду у порядку норм ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції правильно застосовано норму процесуального права, тому доводи апелянта не заслуговують уваги.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія зазначає, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Повне судове рішення складено 21.02.2022.

Керуючись ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Українського консорціуму "Екосорб" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопаду 2021 р. залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопаду 2021 р. у справі за адміністративним позовом Українського консорціуму "Екосорб" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель