Справа № 400/5665/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 р. № 400/5665/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ,

про:визнання незаконним та скасування наказу від 08.07.21 р № 296 в частині, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1) з вимогами (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.09.2021р.):

визнати незаконним та скасувати наказ № 296 від 08 липня 2021 року командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , в частині притягнення начальника штабу - заступника командира 3-го загону військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, накладання дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби через службові невідповідність»;

визнати незаконним та скасувати наказ № 71 від 20 серпня 2021 року командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , яким ОСОБА_1 було звільнено у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за пунктом «Д» (через службову невідповідність);

поновити позивача на посаді начальника штабу - заступника командира 3-го загону військової частини НОМЕР_2 ;

стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу;

стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1362106 грн.

Ухвалою від 20.08.2021 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В обґрунтування позову позивач вказав про те, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника штабу заступника командира 3-го загону. Проте, наказом відповідача-1 від 08.07.2021р. № 296 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення «звільнено з військової служби через службову невідповідність».

Підставою для звільнення стало службове розслідування за фактом втрати (викрадення) 9-мм пістолета Форт-14 серії НОМЕР_3 та двох магазинів до нього у військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач вважає висновки службового розслідування не обґрунтованими та безпідставними, а наказ, в частині накладення дисциплінарного стягнення «звільнення з військової служби через службові невідповідність» таким, що є неправомірним та підлягає скасуванню. На займаній посаді позивач перебував лише 27 днів. Останння догана була накладена на позивача 18 травня 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області по справі №483/753/21, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 172 - 15 КУпАП. Позивач вважає, що систематичного невиконання ним умов контракту не було порушено, тому накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення з військової служби через службову невідповідність» є притиправним, а наказ відповідача-1 необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач-1 військова частина НОМЕР_1 , надав відзив на позов, в якому вказав про те, що позов ОСОБА_1 є необгрунтованим. Позивачем в позові не наведено будь-яких доводів, якими б останній обгрунтував позовні вимоги, заявлені вимоги не грунтуються на нормах матеріального та процесуального права, а також не відповідають фактичним обставинам справи. Під час проведення службового розслідування комісією встановлено факти порушення позивачем військової дисципліни та неналежного виконання ним обов`язків військової служби. Зазначене викладено в акті проведення службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2021р. Відповідач-1 зазначив, що позивач протягом семи днів з 23.04.2021 по 29.04.2021 не володів станом справ щодо наявної у його підрозділі кількості стрілецької зброї, не мав точних даних про озброєння, яке було у наявності в 3 загоні, що є неприпустимим. Крім того, сам позивач стверджував, що після того як було здійснено постріл з пістолета о 07.00 23.04.2021. зазначена зброя о 08.30 23.04.2021 вже перебувала у кімнаті зберігання зброї, хоча 29.05.2021 було виявлено її відсутність. Зазначене на думку відповідача, може свідчити про надання командуванню військової частини та комісії з проведення службового розслідування заздалегідь хибної інформації. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем всупереч передбачених йому обов`язків неналежно організовано несення внутрішньої служби у загоні та недбало виконувалися заходи з підготовки осіб, що залучалися до несення служби в добовому наряді та контролю за несенням ними служби, перевірка зброї в кімнаті зберігання зброї 23.04.2021 ним проводилася безвідповідально та формально. Посилання позивача в позові на постанову Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/753/21 за провадженням 3/483/326/2021 свідчить про визнання позивачем повністю та підтвердження ним обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, вимоги ОСОБА_1 викладені в позові є необґрунтованими та безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив відповідача-1, позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Доводи відповідача військової частини НОМЕР_1 , викладені у відзиві, позивач вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на висновках службового розслідування.

Ухвалою від 23.09.2021р. суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача - військову частину НОМЕР_2 (далі відповідач-2).

У відзиві на позов відповідач-2 зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки є незаконними, необгрунтованими та безпідставними. Відповідач також вказав на те, що крім службового розслідування, вина позивача встановлена і під час проведення у військовій частині НОМЕР_2 перевірки Миколаївським зональним відділом Військової служби правопорядку, за результати якої в подальшому військовій частині НОМЕР_4 було внесено подання від 07.05.2021 №802/1024/1, яким встановлено неналежне виконання позивачем службових обов`язків, що є неприпустимим при несенні військової служби.

В задоволенні позову ОСОБА_1 . військова частина НОМЕР_2 просила відмовити повністю.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні 30.09.2021р. позивач позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наданих письмових пояснень, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У ч. 9 ст. 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника штабу - заступника командира 3-го загону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2021 № 296 Про результати службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність.

Судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_2 є підпорядкованою військовій частині НОМЕР_1 .

Підставою для прийняття рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало службове розслідування за фактом втрати (викрадення) 9-мм пістолета ФОРТ-14 серії НОМЕР_3 та двох магазинів до нього у військовій частині НОМЕР_4 , яке проводилося комісійно представниками військової частини НОМЕР_1 .

Під час проведення службового розслідування комісією встановлено факти порушення позивачем військової дисципліни та неналежного виконання ним обов`язків військової служби. Зазначене викладено в акті проведення службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2021р.

Виконання дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність відбулося шляхом видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.08.2021 № 71, згідно пункту 5 якого, позивача звільнено з військової служби у запас через службову невідповідність.

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що позивача на цей час виключено зі списків військової частини НОМЕР_2 .

Досліджуючи висновки акту службового розслідування, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що 23 квітня 2021 року близько 07.00год. в місті Очаків відбувся конфлікт між двома військовослужбовцями 3 загону військової частини НОМЕР_2 , які підпорядковувалися позивачу.

Під час зазначеного конфлікту одним із військовослужбовців, головним старшиною ОСОБА_3 , здійснено замах на умисне вбивство щодо іншого військовослужбовця із застосуванням вогнепальної зброї. Після чого старшина ОСОБА_4 до військової частини не прибув.

З пояснень позивача наданих останнім під час проведення службового розслідування, встановлено, що близько 08.30год. 23.04.2021р. він особисто здійснив перевірку наявності та комплектності пістолетів, що зберігалися в кімнаті зберігання зброї. Всі пістолети були в наявності.

29 квітня 2021 року о 22.30год. під час перевірки начальником служби РАО військової частини НОМЕР_2 капітаном-лейтенантом ОСОБА_5 у кімнаті зберігання зброї 3-го загону було виявлено відсутність 9 мм ФОРТ-14 ТП №160143 та двох магазинів до нього, який зберігався у ставниці для зберігання зброї у картонній штатній упаковці. Розшуки вказаного пістолета результатів не дали. Близько 18.25 01 травня 2021 року було виявлено тіло головного старшини ОСОБА_6 без ознак життя, а також 9 мм пістолет ФОРТ-14ТП № НОМЕР_5 при ньому.

Відповідно до службового листа Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 18.06.2021 № 8200/57-2021, гільза від патрона калібром 9x18, яка вилучена 23 квітня 2021 року за фактом замаху на умисне вбивство була стріляна з пістолета Форт-14 ТП № НОМЕР_5 , вилученого 01.05.2021 в ході огляду тіла ОСОБА_6 (висновок експерта Миколаївського НДЕКЦМВС України № СЕ-19/115-21/6264-БЛ від 21.05.2021).

В ході службового розслідування встановлено, що підлеглими позивачу військовослужбовцями, які несли службу черговими 3 загону, зброя та боєприпаси систематично передавалися з порушенням встановленого керівними документами порядку, а саме без перевірки номерів та комплектності зброї.

Зокрема, прийом-передачі зброї у 3 загоні з порушенням встановленого порядку підтверджено у період з 23.04.2021 по 29.04.2021. Тобто протягом семи днів військовослужбовцями 3 загону зброя та боєприпаси передавалися із порушенням законодавства, що може свідчити про безконтрольність за порядком прийому-передачі зброї, низьку вимогливість до підлеглих щодо виконання вимог статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з боку позивача, а також неналежної організації чергування у 3 загоні.

Окрім того, як вказав відповідач-1 у відзиві, протягом семи днів з 23.04.2021 по 29.04.2021 позивач не володів станом справ щодо наявної у його підрозділі кількості стрілецької зброї, не мав точних даних про озброєння, яке було у наявності в 3 загоні.

Позивач сам стверджував, що після того як було здійснено постріл з пістолета о 07.00год. 23.04.2021р., зазначена зброя о 08.30год. 23.04.2021р. вже перебувала у кімнаті зберігання зброї, хоча 29.05.2021 було виявлено її відсутність. Зазначене на думку суду, може свідчити про надання командуванню військової частини та комісії з проведення службового розслідування заздалегідь хибної інформації.

За таких обставин відповідач дійшов до висновку про те, що позивачем всупереч передбачених йому обов`язків неналежно організовано несення внутрішньої служби у загоні та недбало виконувалися заходи з підготовки осіб, що залучалися до несення служби в добовому наряді та контролю за несенням ними служби, перевірка зброї в кімнаті зберігання зброї 23.04.2021 ним проводилася безвідповідально та формально.

В той же час, суд вважає за необхідне вказати на те, що зважаючи на вимоги статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час накладення дисциплінарного стягнення на позивача та обрання його виду командиром військової частини НОМЕР_1 враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підтвердженням цього є зокрема службова характеристика та копія службової картки Позивача, які долучалися до службового розслідування.

Однак, суд вважає, що навіть позитивна службова характеристика позивача не може бути виправданням характеру та обставинам вчиненого ним правопорушення, а також наслідкам, до яких воно призвело.

При цьому необхідно звернути увагу, що Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку. Будь-яких обґрунтованих та належних доказів, які б спростовували відповідальність позивача, матеріали адміністративної справи № 400/5665/21 не містять. В свою чергу, позивач не надано будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність в його діях складу дисциплінарного правопорушення.

Натомість, самим позивачем додається до позовної заяви постанова Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/753/21 за провадженням 3/483/326/2021.

Відповідно до зазначеної постанови встановлено, що Позивач будучи військовою службовою особою, допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, а саме в порушення вимог статей 9, 11, 16. 17. 28, 31, 103, 104, 276 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 1-3, 5, 7 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України, пункту 14 розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005 № 359, а саме у період з 23 по 29 квітня 2021 року не забезпечив необхідних заходів для збереження військового майна, контроль за станом обліку озброєння, боєприпасів загону не організував, не забезпечив належне несення внутрішньої служби у загоні, перевірку підготовки осіб, призначених у добовий на наряд, і несення ними служби проводив формально, внаслідок чого виявлено зникнення з кімнати зберігання зброї 9 мм пістолета ФОРТ-14ТП № НОМЕР_5 .

Окрім того, згідно тексту цієї ж постанови ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, вказана постанова суду у справі № 483/753/21 позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалася, що свідчить про згоду позивача з висновками суду.

Таким чином, згадані вище порушення позивачем військової дисципліни встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому не підлягають доведенню в цій справі.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що відповідач військова частина НОМЕР_2 , накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 12.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 10.04.2009 № 170, виконання дисциплінарного стягнення звільнення з військової служби за службовою невідповідністю здійснюється у строки, визначені статтею 96 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Виконання проводиться шляхом видання наказів по особовому складу посадових осіб, визначених пунктом 225 Положення, про звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність.

Таким чином, на виконання зазначеної норми позивача звільнено з військової служби за службовою невідповідністю згідно пункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.08.2021 № 71. При цьому згідно з частиною 3 статтею 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Тобто, позивач закінчив проходити військову службу та остаточно звільнений із займаної ним посади після видання командиром військової частини НОМЕР_2 наказу по стройовій частині про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, на думку суду, прийнятий командиром військової частини НОМЕР_1 наказ Про результати службового розслідування, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності - накладено дисциплінарне стягнення звільнення з військової служби через службову невідповідність, цілком прийнято у передбачений законом спосіб та доведений у повному обсязі службовим розслідуванням, а тому позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності законно та обґрунтовано, а оскаржуваний наказ не підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що оскаржувані позивачем накази є правомірними та прийнятими відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) , Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов