Справа № 640/6820/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ № 640/6820/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи»

про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Державний реєстратор Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України третя особа Державне підприємство «Національні інформаційні системи» в якому просив:

1. Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо анулювання державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ № 743/5 від 03.03.2020 року Міністерства юстиції України в частині анулювання державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3. Зобов`язати Міністерство юстиції України забезпечити відновлення та надання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 , виконання чого доручити технічному адміністратору Єдиного державного реєстру визначеного Міністерством юстиції України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваний наказ порушує права та законні інтереси позивача, оскільки відповідач формально підійшов до розгляду скарги, що автоматично ставить під сумнів об`єктивність розгляду скарги та прийняття наказу, складеного за результатами її розгляду, у зв`язку з цим вважає оскаржуваний наказ незаконним та таким, що грубо порушує права позивача в частині анулювання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачем подано відзив на адміністративний в якому зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що просить відмовити в їх задоволенні, оскільки під час прийняття оскаржуваного наказу діяв у порядку, у спосіб та на підставах визначених Конституцією та законами України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що станом на 13.01.2020р. ОСОБА_2 був єдиним учасником ТОВ «Офісбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 33594090). Номінальна вартість ОСОБА_2 у статутному капіталі вказаного товариства складала 32 000 грн, що відповідає 100% статутного капіталу ТОВ «Офісбуд».

13.01.2020р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Офісбуд», відповідно до умов якого ОСОБА_2 (продавець) продав у власність ОСОБА_3 (Покупцю) частку у статутному капіталі ТОВ «Офісбуд».

До зазначеного договору сторонами було складено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Офісбуд» №5/455, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоренко Владиславою Володимирівною.

За змістом рішення єдиного учасника ТОВ «Офісбуд» від 13.01.2020р. ОСОБА_2 , вийшов зі складу учасників ТОВ «Офісбуд» та передав свою частку у розмірі 100% статутного капіталу цього товариства ОСОБА_3 , а також звільнив з 13.01.2020р. з посади директора ТОВ «Офісбуд» ОСОБА_4 (за згодою сторін) та призначив на посаду директора ТОВ «Офісбуд» ОСОБА_5 з 14.01.2020р. Вказане рішення нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоренком В.В.

28.01.2020р. ТОВ «Офісбуд» звернулося до Міністерства юстиції України зі скаргою (зареєстрована за вх. №2710-33-20) на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юрдичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) щодо ТОВ «Офісбуд», в якій просило:

- провести перевірку правомірності проведених реєстраційних дій державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Печерської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстраційні дії від 26.12.2019 №9031425, №0031425, №1031425, вчинені державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Печерської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1;

- скасувати реєстраційні дії від 15.10.2020 №2031425, від 16.01.2020 №3031425, №4031425, вчинені приватним нотаріусом Федоренко В.В.

За результатами перевірки обставин, зазначених у скарзі ТОВ «Офісбуд», Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів у сфері державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено висновок від 07.02.2020, в якому зазначено, що державним реєстратором ОСОБА_1 проведено реєстраційну дію №9031425 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», за результатами якої було змінено склад учасників ТОВ «Офісбуд».

За результатами розгляду доводів скаржника та встановлених обставин, Колегія Мін`юсту України рекомендувала задовольнити скаргу ТОВ «Офісбуд» шляхом скасування оскаржуваних реєстраційних дій та анулювання державному реєстратору Печерської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступу до ЄДР.

Наказом Мін`юсту України від 03.03.2020р. №743/5 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скаргу ТОВ «Офісбуд» від 28.01.2020р. задоволено в повному обсязі. Скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.12.2019 №9031425 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», №0031425 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», №1031425 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведені державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 та від 15.01.2020 №2031425 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 16.01.2020 № 3031425 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», та №4031425 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоренко Владиславою Володимирівною щодо ТОВ «Офісбуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 33594090). Виконання покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації. Анульовано державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступ до ЄДР. Виконання покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Позивач вважаючи вищезазначений наказ в частині анулювання йому доступу до Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протиправним, звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 8 частини другої статті 5 Закону № 755-IV передбачено, що до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 34 Закону № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Поряд з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Пунктом 2 Порядку № 1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Згідно з п. 13, 14 Порядку № 1128, за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян", засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу в оскаржуваній частині слугували доводи відповідача про те, що позивачем, як державним реєстратором проведено і реєстраційні дії від 26.12.2019р. на підставі акта приймання-передачі частки статутному капіталі ТОВ «Офісбуд», на якому справжність підписів не було належним чином засвідчено нотаріусом, без сплати адміністративного збору в повному обсязі та на підставі рішення учасника, що не відповідало вимогам, що встановлені ч. 2 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Надаючи правову оцінку вказаним доводам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону № 755-IV учасник, який виходить з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, його спадкоємець чи правонаступник або уповноважена ними особа - у разі подання заяви про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Особа, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, особа, яка відчужила (передала) її, або уповноважена ними особа - у разі подання акта приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Учасник юридичної особи приватного права (крім акціонерного товариства) - у разі подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо встановлення вимоги нотаріального засвідчення справжності підпису такого учасника під час прийняття ним рішень з питань діяльності відповідної юридичної особи та/або вимоги нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи, чи скасування такої вимоги.

Частиною 3 статті 4 Закону № 755-IV передбачено, що державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю) проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, відразу після вчинення посвідчувального напису на документі або підписання документа, що ним видається, крім випадків нотаріального посвідчення правочину, правовий наслідок якого пов`язується з настанням певної обставини, та інших випадків, передбачених цією статтею.

Статтею 6 Закону передбачено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи приватного права, у разі якщо такі зміни відбулися не в результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств) або не на підставі судового рішення, обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і здійснює перевірку цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо засновника (учасника), якому належить частка у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) відповідної юридичної особи, та щодо особи, яка набуває таку частку.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи - громадянина України здійснюється шляхом отримання відомостей про таку особу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Перевірка правоздатності та дієздатності фізичної особи - іноземця або особи без громадянства здійснюється на підставі документа, що встановлює його особу і є підставою для перебування в Україні (частини четверта та п`ята).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 755-IV документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону № 755-VІ Для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою;

3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об`єднання, політичні партії;

5) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, пов`язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, пов`язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи;

11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування;

12) звіт про результати емісії акцій у випадку, передбаченому абзацами третім і четвертим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

13) звіт про оцінку майна у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

14) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

15) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

16) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи - резидента.

У пункті 1 частини першої статті 25 Закону № 755-VI визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.

Згідно з частиною другою наведеної статті порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано порядок вчинення реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу в Реєстрі та перелік документів, які для цього мають бути надані.

Судом встановлено, що для проведення даної реєстраційної дії державному реєстратору ОСОБА_1, було надано:

- заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу;

- платіжне доручення про сплату адміністративного збору в сумі 580, 00 грн.;

- акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Офісбуд» від 18.12.2019, зареєстрований в реєстрі за №900,901, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О.

Разом з тим, суд зазнчаає, що жодний з документів, які були подані реєстратору для вчинення реєстраційної дії щодо зміни складу учасників (з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 ) у порядку, визначеному чинним законодавством, недійсним та/або нечинним не визнано, ані договір купівлі-продажу частки, укладений між вказаними особами, ані рішення ОСОБА_2 , як єдиного учасника ТОВ «Офісбуд».

Крім того, судом встановлено, що до Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_6 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісбуд», в якому просив визнати недійсними рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісбуд" № 18/12/2019 від 18.12.2019р. та рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісбуд" від 13.01.2020р.

Однак, рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2020р. у справі № 910/6598/20, яке набрало законної сили 07.12.2020р., у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Офісбуд» № 18/12/2019 від 18.12.2019 та рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісбуд" від 13.01.2020 відмовлено повністю.

При цьому, відмовляючи ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що «…з наявних у матеріалах справи документах вбачається, що договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ОФІСБУД» та акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства від 18 грудня 2019 року є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

Як вже зазначалося судом вище, ч. 3 ст. 99 ЦК України визначає, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов`язків.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 99 ЦК України, якою законодавець надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, а тому, суд не досліджує підстав усунення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісбуд" № 18/12/2019 від 18.12.2019 не суперечить нормам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для визнання його недійсним, а обставини, наведені позивачем, носять суб`єктивний характер, оскільки сформовані як аргументи своїх вимог…».

Крім того, судом встановлено, що підпис ОСОБА_2 посвідчено нотаріально, а відповідні дії нотаріуса також ніким не оспорювалися, протиправними не визнавалися та взагалі не є предметом ані цього судового спору, ані предметом оскарження ТОВ «Офісбуд» до Мін`юсту.

При цьому, припущення відповідача про те, що нотаріальне посвідчення підпису ОСОБА_2 має ознаки форми № 69, а не № 68, не приймаються судом до уваги, оскільки лише таке припущення не може в подальшому призвести до анулювання доступу позивачу до реєстру.

Водночас, судом враховується, що на виконання вимог п. 3-3 ч. 2 ст. 6 Закону України № 755-IV (державний реєстратор перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів), позивачем до проведення реєстраційних дій проведено перевірку спеціальних бланків, докази чого наявні в матеріалах справи.

Щодо недоліків рішення ОСОБА_2 як єдиного учасника ТОВ «Офісбуд», а саме наявності в ньому відомостей про визначення кворуму та формування порядку денного та голосування, суд зазначає, що таке рішення прийнято одноособово ОСОБА_2 як єдиного учасника ТОВ «Офісбуд», що не спростовується учасниками цієї справи та відповідає приписам статті 37 «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Вищевикладене підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2020р. у справі № 910/6598/20, яке набрало законної сили 07.12.2020р.

Щодо висновків відповідача про сплату адміністративного збору в меншому розмірі, суд зазначає, що відповідно до абзацу 8 статті 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», за державну реєстрацію справляється адміністративний збір у такому розмірі: 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (крім громадських об`єднань та благодійних організацій), що містяться в Єдиному державному реєстрі, крім внесення змін до інформації про здійснення зв`язку з юридичною особою. Якщо відповідно до частини четвертої статті 25 цього Закону певним особам має надсилатися виписка з Єдиного державного реєстру, розмір адміністративного збору збільшується на добуток 0,01 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та кількості таких осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», адміністративний збір та плата за надання відомостей з Єдиного державного реєстру справляються у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому подаються відповідні документи для проведення реєстраційної дії або запит про надання відомостей з Єдиного державного реєстру, та округлюються до найближчих 10 гривень.

Реєстраційні дії, вчинені державним реєстратором ОСОБА_1 у грудні 2019 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році було встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2019 року 1921 гривня.

З матеріалів справи вбачається, що заявником було сплачено 580,00 грн. адміністративного збору.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», у день проведення державної реєстрації змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною складу учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю або зміною розмірів їхніх часток, суб`єкт державної реєстрації повинен видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) виписку з Єдиного державного реєстру заявнику, товариству, особам, які були зазначені у цьому реєстрі як учасники товариства до проведення реєстраційної дії, та особам, які зазначені у цьому реєстрі як учасники товариства після проведення реєстраційної дії. Якщо суб`єкту державної реєстрації відома електронна пошта осіб, яким надсилається ця виписка, він у той самий день додатково надсилає копію виписки зазначеним особам електронною поштою.

Тобто, з аналізу наведених норм вбачається, що саме в разі надсилання виписки з Єдиного державного реєстру засобами поштивого зв`язку, розмір адміністративного збору збільшується на добуток 0,01 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та кількості таких осіб.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що заявникові надсилалась засобами поштового зв`язку відповідна виписка з Єдиного державного реєстру, у зв`язку з чим, розмір адміністративного збору мав би бути збільшеним на добуток 0,01 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та кількості таких осіб, та складав би 660, 00 грн.

Таким чином, відповідачем не доведено, що розмір адміністративного збору за вчинення відповідної реєстраційної дії, мав би бути більше, ніж сплачено заявником - 580,00 грн., що і складає 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2019 року.

В частині доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду скарги, що має наслідком необхідність скасування оскаржуваного наказу, суд зазначає таке.

Процедура розгляду скарги визначена статтею 34 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком № 1128.

Згідно з положеннями частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (пункт 9 Порядку № 1128).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1128 суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

Зі змісту наведених вище положень можна дійти до висновку, що Міністерство юстиції України повинно обрати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього зовнішнього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги.

Використане у нормативному приписі пункту 9 Порядку № 1128 слово "обов`язково" для вираження волі на те, що під час розгляду скарги по суті Міністерство юстиції України має запросити скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів вказує на істотність, безальтернативність та необхідність вчинення дій, спрямованих на прикликання скаржника та суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

Закон не містить вказівки впродовж якого строку чи до якої події Міністерства юстиції має повідомити про розгляд скарги, і суд не ставить собі за обов`язок його визначити. Але попри це, суд вважає, що Міністерство юстиції України повинно його застосувати таким чином, щоб за зовнішнім виглядом можна було би побачити, що Міністерство юстиції України вдавалось до розумних і необхідних заходів для розгляду скарги і забезпечення прав учасників реєстраційних відносин.

Повідомлення суб`єктів оскарження в надмірно стислі строки не можна визнати розумним і прийнятним, щоб вважати суб`єкта оскарження або зацікавлену особу поінформованою про надходження скарги і правоможною на участь у її розгляді.

Недотримання порядку розгляду скарги у вимірі сказаного, мети, значення і призначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за наслідками якої один із суб`єктів реєстраційних дій втрачає речове право, а інший набуває, і при цьому відбувається обмеження права першого на можливість щонайменше донести свою позицію про правильність дій державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації прав, не може і не повинно визнаватися формальним порушенням.

Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. Ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 826/9791/17, від 26 квітня 2019 року у справі № 821/669/17.

Судом встановлено, що згідно роздруківки з веб-сайту ddr.minjust.gov.ua на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України розміщено оголошення про призначення на 07 лютого 2020 року, розгляду скарг ТОВ «Офісбуд» (від 28.01.2020р. № 2710-33-20). З вказаного оголошення вбачається, що в ньому прізвище позивача вказано невірно та зазначено, що скарга подана щодо ФОП ОСОБА_7 , яка немає до неї жодного відношення, а відтак позивач, з наведеної на веб-сайті інформації не міг дізнатися про час та місце розгляду відповідної скарги, що суперечить вимогам пункту 9 Порядку №1128.

Також, відсутні докази надання (направлення) позивачу копії відповідної скарги та доданих до них документів, що позбавило його права бути обізнаним з обставинами оскарження та матеріалами, що були предметом розгляду, а також можливості ознайомитись з доводами та вимогами даних скарг, подати пояснення (заперечення) та докази на їх обґрунтування.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідачем порушені вимоги пунктів 9 та 11 Порядку № 1128, оскільки у цьому пункті зазначено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються суб`єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

Таким чином, відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки позивач, який є заінтересованою особою та який здійснив спірні реєстраційні дії, не був належним чином та своєчасно повідомлений про розгляд скарги та у встановлені законодавством строки не отримав її копію.

Вищевказане дає підстави для висновку про те, що відповідачем порушено процедуру розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме: вимог пунктів 9-11 Порядку № 1128, а тому спірний наказ у відповідній частині підлягає скасуванню.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.08.2019р. у справі № 826/3539/17, адміністративне провадження К/9901/1148/19 та від 16.12.2021р. у справі № 420/4816/20, адміністративне провадження № К/9901/4796/21.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний наказ в частині анулювання державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, оскільки в ході розгляду справи судом встановлевенго, що права позивача порушені саме внаслідок прийняття оскаржуваного наказу, а не внаслідок дій, оскільки анулювання доступу до реєстру є наслідком, то належним та достатнім є саме визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу в частині.

При цьому, не підлягаюь задоволенню вимоги позивача про зобов`язання відповідача забезпечити відновлення та надання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу, виконання чого доручити технічному адміністратору Єдиного державного реєстру визначеного Міністерством юстиції України, з огляду на таке.

Так, процедуру забезпечення доступу до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - реєстри), особам, уповноваженим відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у відповідних реєстрах, у тому числі щодо прийняття та видачі документів (далі - користувачі), шляхом надання ідентифікаторів доступу, припинення доступу до реєстрів, а також порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань регламентовано Порядком забезпечення доступу осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій, до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2015р. № 2586/5 (далі - Порядок № 2586/5)

Відповідно до п. 7 Порядку № 2586/5, адміністратор реєстрів припиняє доступ користувача до реєстрів у разі припинення виконання користувачем своїх функцій, у разі тимчасового блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також у разі виявлення фактів (ознак) компрометації особистого ключа чи ідентифікаторів доступу.

Згідно з абз. 3 п. 9 Порядку № 2586/5, у разі скасування судом рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу про тимчасове блокування чи анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань доступ до реєстрів надається не пізніше наступного робочого дня після отримання адміністратором реєстрів відповідного судового рішення, що набрало законної сили.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є визнання протиправним та скасування наказу в частині анулювання доступу позивачу до реєстру, оскільки після набрання законної сили вказаним рішенням суду такий доступ має бути наданий автоматично, однак не пізніше наступного робочого дня після отримання адміністратором реєстрів відповідного судового рішення.

Таким чином, жодних підстав для зобов`язання відповідача вчинити дії спрямовані на забезпечення відновлення та надання доступу до реєстру позивачу в судовому порядку відсутні, оскільки законодавчо регламентована процедура поновлення такого доступу, строки та визначені суб`єкти поновлення доступу.

З огляду на вказане, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ № 743/5 від 03.03.2020 року Міністерства юстиції України в частині анулювання державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська