Справа № 623/4715/21
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/4715/21
Номер провадження 2-а/623/3/2022
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2022 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря судового засідання: Телешевської В. Ю.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 623/4715/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Таранова Івана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

30.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янск Управління патрульної поліції в Донецькій області Департамент патрульної поліції Національної поліції України Таранова Івана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 451746 від 03.11.2021р.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по спраі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 451746 від 03.11.2021р., якою

притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену Інспектором взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарановим Іваном Васильовичем про накладення штрафу у розмірі 340 грн. Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП . Стягнути з Відповідача на мою користь судовий збір згідно квитанції

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2021 року Інспектором взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарановим Іваном Васильовичем позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вважає дії Відповідача безпідставними, а постанову такою, що має бути скасована, адже, належних доказів стосовно цього факту порушення йому надано не було, вказаною повноваженою особою його права і обов`язки не роз`яснювались, протокол йому не оголошувався, не запропоновано скористатись правом на юридичну допомогу, посадовою особою не вивчались всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення і це пояснюється наступним: 03 листопада 2021року о 03год. 15хв. у м. Слов`янськ на вул. Свободи біля будинку 45 інспектор взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тарановим Іваном Васильовичем його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Підставою цього стало те, що він буцімто 03.11.2021 року о 02год. 34хв. у м.Слов`янськ на перехресті вул. Свободи та вул. Торсько-Набережна, керуючи автомобілем MAN НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 8.4в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому при складанні оскаржуваної постанови він заперечував факт порушення ним ПДР України, а відповідачем зовсім не було враховано наступне:Відповідно до ПДР України:Дорожній знак 3.3«Рух вантажних автомобілів заборонено» передбачає: Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспорт засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічні поверхні або перевозять групи людей. При складанні оскаржуваної постанови мною було пред`явлено Відповідачу: Маршрутний лист № 000003377 від 02 листопада 2021р. ВАТ «Інвест-Пак» для ОСОБА_1 , відповідно до якого Контрагент ФОП ОСОБА_2 заказ № У (20.10.21), адреса доставки: Донецька область м Слов`янськ вул. Кримська, буд. 79; контрагент ТОВ «ТОТУС-ЛВ» адреса доставки Донецька область м. Слов`янськ вул. Кримська, буд. 79; Товарно-транспортну накладну № Р3718 від 02 листопада 2021р. для автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 , автомобіль MAN НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , замовник ТОВ «ТД «ІНВЕСТ КОМПАНІ» вантажоодержувач ТОВ «ТОТУС-ЛВ», 84122, Донецька область м. Слов`янськ, вул. Кримська, буд. 79. Таким чином в зв`язку з тим, що він обслуговував підприємство ТОВ «ТОТУС-ЛВ», та ФОП ОСОБА_2 , які знаходяться за адресою: 84122, Донецька область м. Слов`янськ, вул. Кримська, буд. 79 (тобто розташовані у позначеній зоні), тому на нього не поширюється дія знака 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» і відповідно я не порушував п. 8.4.в ПДР України, та не скоював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте Відповідачем при складанні оскаржуваної постанови зазначене вище не враховано. В постанові не зазначено про докази і про пояснення водія, відсутні посилання на докази. В графі "до постанови додаються" доказів не зазначено. По-друге, при складанні оскаржуваної постанови Відповідачем не складався протокол. По-третє, йому не були роз`яснені права у тому числі і права скористатися правовою допомогою. Одночасно з цим відповідно до оскаржуваної постанови, йому було надано 10 днів для її оскарження. Не погодившись з даною постановою він звернувся до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецьк області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України зі скаргою на постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 451746 в 03.11.2021р. Листом № 4-534/41/37/1/03-2021 від 10.11.2021року Батальйон патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецьк області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України його повідомив, що порушень норм чинного законодавства в діях посадової особи при винесенні постанови не встановлено.

24.12.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому позовні вимоги не визнає повністю і зазначає, що під час патрулювання 03.11.2021 року інспектором роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Тарановим І.В., було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля MAN F 2001, н.з. НОМЕР_3 , у м. Слов`янськ на перехресті вулиць Свободи та Торська-Набережна, керуючи вантажним транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4 в) ПДР України.

Після зупинки зазначеного транспортного засобу, він підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 8.4 в) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо водія ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що позивач розписався в 8 пункті оскаржуваної постанови. Ним було винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП, Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився, підписавши Постанову, та отримав її копію. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав. Твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи. Факт вчинення правопорушень було зафіксовано нагрудними відеореєстраторами поліцейських (відеофайли додаються). Як вбачається з відеозапису реєстратора встановленого в патрульному автомобілі, вантажний автомобіль з номерним знаком НОМЕР_3 здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» (знак розташовано на опорі ЛЕМ). До того ж водій не заперечував, що дійсно рухався в зоні дії цього дорожнього знаку, та переконував, що згідно правил дорожнього руху має таку можливість. Так, дійсно, дія дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Проте важливим уточненням є розташування підприємства безпосередньо в зоні дії знаку. В нашому випадку якби водій продовжив подальший рух зазначеною вулицею, він би спочатку виїхав за межі дії зазначеного дорожнього знаку і лише потім прибув до місці розвантаження, оскільки наголошую, зазначена адреса Кримська 79, не знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 373 «Рух вантажних автомобілів заборонено». Водію під час спілкування було роз`яснено, що існують інші маршрути під`їзду до адреси Кримська 79, рух якими можливий без порушення ПДР України, проте водій наполягав, що він рухався маршрутом, який було прокладено в навігаційному мобільному додатку. Варто зауважити, що в разі відхилення від маршруту який прокладено - в додатку, програма одразу вираховує інший маршрут, а отже якби водій помітивши заборонний знак змінив напрямок руху в дозволеному напрямку, навігаційна система одразу б запропонувала інші можливі маршрути. В супереч твердженням позивача, про те, що його не було ознайомлено з правами особи яка притягається до відповідальності, до відзиву додано лазерний носій з відеозаписами нагрудного відеореєстратора, де зафіксовано факт ознайомлення позивача з правами, а також факт отримання правової допомоги зокрема у вигляді здійснення телефонного зв`язку та отриманню відповідних консультацій. Вищевказане свідчить по те, що Позивач умисно намагається ввести Суд в оману та надає неправдиві свідчення в своїй позовній заяві з метою уникнути відповідальності за скоєне ним правопорушення. Таким чином, зважаючи на викладене, вважаємо, що постанова серії БАА № 451746 від 03.11.2021, у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

Просить суд позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову серії БАА № 451746 від 03.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання підтримав позовні вимоги та пояснив, що він проїхав на заборонений дорожній знак 3.3 для розвантаження вантажу, що не заборонено правилами дорожнього руху, а тому не скоїв адміністративного правопорушення.

Відповідач Таранов І. В. в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача про те, що він дійсно здійснив рух в зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», дослідивши матеріли справи, а саме копію постанови про накладання адміністративного стягнення БАА № 451746 від 03.11.2021 року відносно позивача ОСОБА_1 , копію паспорта ОСОБА_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, саму позовну заяву, маршрутний лист від 02.11.2021 року, товарно-транспортну накладну від 02.11.2021 року, звернення до Департаменту патрульної служби від 03.11.2021 року, відповідь командира батальйону від 03.11.2021 року, з боку відповідача відзив, диск з відеофайлами, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАА № 451746 від 03.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором взводу № 1 роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Крамвторськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Тарановим Іваном Васильовичем, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.(а.с. 5)

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії БАА № 451746 від 03.11.2021 року, водій ОСОБА_1 03.11.2021 року о 02:34 в м. Слов`янськ, перехрестя вулиць Свободи та вулиці Торсько-Набережна, не дотримався вимог дорожнього знаку 3.3 Рух вантажних авто заборонено, здійснивши рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР - порушення вимог дорожніх знаків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд не знаходить підстав для спростування вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останнім свідомо було допущено порушення правил дорожнього руху, зокрема п.3.3. розділу 33 ПДР України.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.4 «в» ПДР встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.3 додатку № 1 до ПДР України визначає таке обмеження, як «Рух вантажних автомобілів заборонено». Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака:

?на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

?на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Як вбачається з матеріалів справи, наданих сторонами, підприємство, що було кінцевим пунктом розвантаження не перебуває у зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» , розташованого в м. Слов`янськ, перехрестя вулиць Свободи та вулиці Торсько-Набережна Донецької області.

Частиною 1 ст.122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Твердження позивача, що під час винесення та розгляду працівниками поліції оскаржуваної постанови серія БАА №451746 від 03.11.2021 року порушено його права, оскільки рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності прийняте без належних для цього підстав, а також допущено порушення законодавства щодо підстав винесення такої постанови, порядку її розгляду та накладення штрафу, спростовуються наданими у відзиві відповідача поясненнями (що підприємство не розташоване безпосередньо в зоні дії знаку) та долученими до відзиву матеріалами відеофіксації з боді - камери працівника поліції та відеореєстратора, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Співвідносячи положення статей 33, 280 КУпАП, враховуючи те, що санкції правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є абсолютно визначеними, враховувати особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність немає сенсу, оскільки за вчинення таких правопорушень санкція статті передбачає накладення на правопорушника штрафу у визначеному законом розмірі.

З огляду на предмет позову, суд вважає, що права позивача суб`єктом владних повноважень відповідачем по справі не порушено, відповідач діяв в межах повноважень та на підставі закону, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст. 258 КУпАП, яка є спеціальною до ст. 276 КУпАП, випливає, що у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність дій інспектора УПП у м. Крамоторськ та Слов`янськ, лейтенанта поліції Таранова І. В., по складанню та винесенню постанови в справі про адміністративні правопорушення серія БАА №451746 від 03.11.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на позивача штрафу в розмірі 340 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з врахуванням та належною перевіркою всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, та суду наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування постанови про накладення адмінстративного стягнення серія БАА №451746 від 03.11.2021 року не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-162, 286 КАС України, ст.ст. 247, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Таранова Івана Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення буде виготовлено протягом 10 днів, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України.

Вступна та резолютивна частини рішення суду проголошені 18.02.2022 року. Повний текст рішення виготовлено 21.02.2022 року

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова