Справа № 320/13188/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року справа №320/13188/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення заступника керівника ГУ ДПС у Київській області № 1 від 13 листопада 2020 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 13.11.2020 року №1 всупереч приписам вимог чинного законодавства, оскільки відсутня сукупність обставин, що є підставою для їх виникнення передбачених приписами ст. 95 Податкового кодексу України, суму податкового боргу не конкретизував, підстав виникнення податкового боргу не зазначив, всупереч наведеному відповідач зазначив, що спірне рішення поширюється на усю суму податкового боргу платника податків, що порушує норми закріплені в п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України, відповідно до якої спеціальна (особлива) процедура стягнення коштів без рішення суду, поширюється лише на той податковий борг, котрий виник за самостійно узгодженими платником податків у податкових деклараціях грошовими зобов`язаннями.

Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, винесеним без достатніх для нього підстав та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Також даною ухвалою витребувано від відповідача належним чином завірені копії інтегрованих карток платника Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" по податку на додану вартість, податку на прибуток, частину чистого прибутку за період з 01.01.2010 по 01.12.2020.

Ухвалою суду від 14.01.2021 судом вжиті заходи забезпечення позову та зупинено стягнення коштів із банківських рахунків Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів "Укрінтеравтосервіс" на підставі рішення заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у Київській області Михайла Огерука №1 від 13 листопада 2020 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків, до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Дослідивши в судовому засіданні надані відповідачем докази, судом встановлено що витребувані копії інтегрованих карток надані суду не в повному об`ємі, а саме взагалі не надано карток з податку на прибуток, а по податку на додану вартість та частину чистого прибутку інформація надана не за всі роки, які вимагав суд. Тому, ухвалою суду від 11.03.2021, судом повторно витребувано зазначені докази.

Відповідач надав відзив на позовну заяву відповідно до якого не погоджуються із заявленими позовними вимогами та заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача вказав, що позивач має податковий борг з податку на додану вартість, в результаті несплати самостійно визначених грошових зобов`язань у сумі 8 390 342,48 грн. Сума заборгованості обліковується в інтегрованій картці платника за відповідним платежем. Підставою прийняття рішення слугували приписи ч. 2 п. 95.5. ст. 95 ПКУ.

Через канцелярію суду представник відповідача 10.06.2021 подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження та без його участі.

Представник позивача подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження 16.12.2021 року.

Частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд встановив наступні обставини.

Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» зареєстровано юридичною особою 09.11.1993 року () та перебуває на податковому обліку у Вишгородському відділенні управління державної податкової служби.

13 листопада 2020 року заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області Михайлом Огеруком прийнято рішення № 1 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків, яким відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішив здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення готівки по платнику податків Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс», .

Відповідно до пояснень представника відповідача, за підприємством обліковується податковий борг, що самостійно задекларований та не сплачений по податку на додану вартість, у сумі 8 390 342,48 грн.

На підставі оскаржуваного рішення № 1, виставлені інкасові доручення № 1087 та № 1088 від 20.11.2020, на підставі яких розпочалось списання коштів з рахунків позивача, що підтверджується платіжними дорученнями № 1087 від 01.12.2020 на суму 111 927,30 грн. та № 1088 від 03.12.2020 на суму 351 380,72 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням № 1 позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Статтею 67 Конституції України на кожного покладено обов`язок сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п.56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, відповідач зазначив, що підприємству «Укрінтеравтосервіс» виставлялись дві податкові вимоги, а саме № 1/553 від 01.07.2010 та № 2/651 від 06.08.2010. Вказані податкові вимоги були виставлені на підставі податкового повідомлення-рішення № /2 від 16.06.2010 на загальну суму 2 790 363,77 грн.

Водночас, як встановлено в ході судового розгляду справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2011 у справі № 2а-7414/10/1070 податкове повідомлення-рішення № /2 від 16.06.2010 на суму боргу 2 790 363,77 грн. скасовано. Дана постанова суду набрала законної сили 13.03.2012 року. Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2014 року змінено постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2012. Позов задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області від 16.06.2010 № /2 в частині визначення Українському державному підприємству по обслуговуванню іноземних та вітчизняних транспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» податкового зобов`язання із податку на додану вартість у сумі 2784820,19 грн.

Проте, відповідно до п.п. 60.1.4 та 60.1.5 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Отже, аналізуючи викладене, податкові вимоги № 1/553 від 01.07.2010 та № 2/651 від 06.08.2010 є відкликаними з 10.12.2014 року.

На час прийняття оскаржуваного рішення № 1 у цій справі встановлено факт відсутності направленої та чинної податкової вимоги відносно позивача, прийнятої після 10.12.2014 року.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1. ст. 95 ПКУ контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПКУ).

За приписами п. 95.3. цієї ж статті ПКУ стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п. 95.4. ст. 95 ПКУ контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У п. 95.5. ст. 95 ПКУ вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Водночас, за загальним правилом стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2. ст. 95 ПКУ), яка, як встановлено в ході судового розгляду справи контролюючим органом не направлялась.

Крім того, Порядком стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1244 не передбачено затвердженої форми рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, водночас спірне рішення №1 не містить розміру податкового боргу позивача, що підлягає стягненню та періоду його виникнення, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення.

Також, на думку суду, визначення податковим органом у спірному рішенні «усієї суми податкового боргу» порушує права позивача, а затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1244 форма про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків (спірне рішення №1) не виключає можливості зазначення розміру податкового боргу позивача, що підлягає стягненню та періоду його виникнення, як у продовження формулювання після зазначення у такому рішенні найменування платника податків, коду за ЄДРПОУ, вказавши «в розмірі__» «за період__».

Відповідно до ст.ст. 79 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини у справі та проаналізувавши докази у їх сукупності суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем законності прийнятого рішення, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 77-79, 90, 139, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника керівника Головного управління Державної податкової служби у Київській області № 1 від 13 листопада 2020 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Стягнути на користь Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 21536845) судові витрати у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код юридичної особи 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.