Справа № 344/19860/21
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/65/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції та інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Кріцака Ігоря Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 512924 від 17 листопада 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 17 листопада 2021 року перебував у громадському місці, а саме під`їзді будинку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. У зв`язку із чим на нього накладено штраф у розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Вважає що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, так як в цей день працівники поліції прибули на його виклик. Коли приїхали працівники поліції він запросив їх до квартири. Після відібрання у нього показань та проведення слідчих дій екіпаж поліції покинув квартиру. 29 листопада 2021 року він отримав листа з постановою. Про дану постанову йому не було відомо, її ніхто йому не вручав, від вручення постанови він не відмовлявся. Жодної загрози для оточуючих він не становив, на відміну від поліцейських, які були без масок. Також він є вакцинованим, має відповідний сертифікат.

Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача позов не визнав з підстав дотримання інспектором патрульної поліції вимог КУпАП під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У відзиві зазначив, що 17 листопада 2021 року близько 21 год. 09 хв. екіпажем патрульної поліції отримано повідомлення на службовий планшет «Крадіжка з квартири (житлового будинку)» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події працівники поліції виявили у під`їзді будинку АДРЕСА_2 невідомого громадянина з ознаками алкогольного сп`яніння та без одягнених засобів індивідуального захисту, що закривають рот і ніс. Підійшовши до вказаного громадянина, працівники поліції представились відповідно до пункту 3 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та на підставі статті 33 Закону України «Про Національну поліцію» попросили надати пояснення з приводу перебування в такому стані у під`їзді будинку та пред`явили законну вимогу до громадянина щодо пред`явлення документів, що посвідчують особу. Після чого встановлено особу громадянина, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позивач, який повідомив, що саме він зробив повідомлення на лінію «102» та очікує екіпаж поліції. Опитавши позивача щодо обставин його повідомлення, працівниками поліції повідомлено позивачу про те, що з даного приводу на місце події викликано слідчо-оперативну групу, а також попри названі ним обставини, всі особи, що знаходяться на території України в даний період повинні дотримуватись карантинних заходів встановлених відповідним державним органом у зв`язку з епідеміологічною ситуацією, що склалася, зокрема перебувати в громадських приміщеннях та спорудах в одягнених засобах індивідуального захисту, що закривають рот і ніс, в тому числі виготовлені самостійно. А у зв`язку з тим, що позивач перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , без одягнених засобів індивідуального захисту, в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Позивач у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив розглянути справу у відсутності представника управління.

За змістом ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із урахуванням наведеного судом ухвалено розгляд справи проводити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕГА № 512924 по справі про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2021 року, інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Кріцаком Ігорем Михайловичем встановлено, що ОСОБА_1 перебував у громадському місці, а саме під`їзді будинку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних містах.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2020 року прийнято постанову № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», пунктом 1 якої (у чинній на момент складення оскаржуваної постанови редакції) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. п. 1 п. 2-2 Постанови КМ України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (із змінами та доповненнями, станом на 17 листопада 2021 року), на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Також це ліфти і таксофони, приміщення та території закладів охорони здоров`я, приміщення та території навчальних закладів, дитячі майданчики, приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, приміщення об`єктів культурного призначення, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив, вказавши що адміністративного правопорушення він не вчиняв.

Суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі правопорушення не було зафіксовано поліцейським на фото або відеозапис, чи у інший встановлений законом спосіб.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови суду не надано.

Доказів перебування ОСОБА_1 у громадському місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту до відзиву долучено не було.

Вирішуючи даний спір суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Виходячи із вищезазначеного, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять його вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Такими належними та допустимими доказами могли бути: відеофайли з нагрудної камери поліцейського, фотодокази, показання свідків.

Їх відсутність виключає законність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із чим, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити.

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, ч. 2 ст. 44-3, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції та інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Кріцака Ігоря Михайловича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 512924 від 17 листопада 2021 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 512924 від 17 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2022 року.

Суддя Бабій О.М.