Справа № 161/472/22
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/472/22
Провадження № 2-а/161/98/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Позов обґрунтовує тим, що він, будучи директором ТзОВ «Волтранс», 29 грудня 2021 року отримав поштою постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00004264 від 21 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до вказаної постанови транспортний засіб MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТзОВ «Волтранс», 21 грудня 2021 року о 03 годині 17 хвилин на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,8 % (6,496 тон). Таким чином, його ОСОБА_1 , як керівника ТзОВ «Волтранс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Вважаючи вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач вказує, що відповідно до товарно-транспортної накладної № 2 від 20 грудня 2021 року водій ОСОБА_2 здійснював перевезення вантажу (курячого посліду) транспортними засобами MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , та спеціалізованим напівпричепом Polkon, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ПрАТ «Оріль-Лідер», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, до ТОВ «Агро-Консалт АВ» в місті Рівне. Загальна маса тягача з напівпричепом та вантажем становить 40 000 кг, що не перевищує дозволену норму. Інформація щодо вантажу також підтверджується видатковою накладною №14996 від 20 грудня 2021 року та накладною від отримувача вантажу ТОВ «Агро-Консалт АВ» від 21 грудня 2021 року.

Оскаржувана постанова складена з порушеннями вимог, встановлених КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. Постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на вказаній ділянці автодороги. Позивач висловлює сумніви щодо коректності роботи приладу для автоматичного зважування транспортних засобів у русі на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, 81 км + 100 м, оскільки показники вагових параметрів під час зважування на пункті навантаження, розвантаження та ті, які зазначені в оскаржуваній постанові суттєво відрізняються. Окрім того, виконуючи перевезення 21 грудня 2021 року, авто проїжджало інші комплекси автоматичного зважування транспортних засобів у русі, де порушення вагової норми виявлено не було.

На підставі наведеного, позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00004264 від 21 грудня 2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шайко І. С. щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 17 січня 2022 року адміністративний позов прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Станом на день ухвалення рішення у цій справі від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, Законом України «Про автомобільних транспорт».

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту -КАС України) в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00004264 від 21 грудня 2021 року, складеною старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Шайко І. С., керівника ТОВ «Волтранс» Твердохліба В. В. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень (а. с. 21).

За змістом оскаржуваної постанови відповідальна особа 21 грудня 2021 року о 03 год. 17 хв. на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, 81 км + 100 м допустила рух транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,8 % (6,496 тон).

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1цього Кодексу, несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Волтранс», яке, в свою чергу, є власником транспортного засобу MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 18-19, 20, 23).

Отже, позивач є відповідальною особою в розумінні ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, як керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, та є суб`єктом правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

В оскаржуваній постанові не зазначено марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу, категорії транспортного засобу, а також типу транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі), тобто тих даних, на підставі яких становлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,8% (6,496 тон).

Судом встановлено, що 21 грудня 2021 року на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський транспортний засіб MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача Polkon, державний номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - напівпричіп н/пр самоскид-Е (а.с. 22).

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної № 2 від 20 грудня 2021 року водій ОСОБА_2 здійснював перевезення вантажу (курячого посліду) транспортним засобамом MAN TGX 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом Polkon, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ПрАТ «Оріль-Лідер», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, до ТОВ «Агро-Консалт АВ» в місті Рівне. У відомостях про вантаж вказано: вага брутто - 40 000 кг, вага нетто - 24 620 кг, тара - 15 380 кг (а. с. 24).

Інформація щодо вантажу також підтверджується видатковою накладною №14996 від 20 грудня 2021 року та накладною від отримувача вантажу ТОВ «Агро-Консалт АВ» від 21 грудня 2021 року (а. с. 25, 26).

Вищевказаним підтверджується, що вага транспортного засобу з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідачем не надано доказів на спростування наданих позивачем доказів та підтвердження правомірності винесеної постанови.

Оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог про визнання оскаржуваної постанови протиправною до задоволення не підлягають, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, до повноважень місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині вимог позивача про скасування постанови.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Шайко Інни Сергіївни по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00004264 від 21 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь