Справа № 640/15932/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДБУД-ЕКСПО» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 квітня 2020 року № у частині накладення штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкової накладної № 7 від 20 березня 2019 року на 109 днів у сукупному розмірі 24996 грн 60 коп.

Також позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року було стягнуто на користь ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаними додатковим судовими рішеннями, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат. Скаржник вказує на те, що заявлена сума не є співмірною з умовами договору про надання правової допомоги. Також відповідач просить врахувати, що справа була розглянута в порядку письмового провадження. Додатково скаржник зазначає, що в рахунку від 03 червня 2020 року № 4 відсутній перелік наданих послуг.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, який було повернуто без розгляду ухвалою суду від 18 лютого 2022 року у зв`язку з недотриманням вимог ч. 10 ст. 44, п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 167 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача на правничу допомогу є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та характеру спору, є підтвердженими належними доказами. Також зазначені витрати пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними по відношенню до складності справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Суд першої інстанції також врахував, що відповідачем не було подано спростувань та обґрунтованих заперечень щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, зробленими за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач у мотивувальній частині позовної заяви зазначив попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді.

Разом із позовною заявою ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО» надало також докази, які підтверджують обсяг виконаних робіт і вказують на їх вартість.

Правила розподілу судових витрат визначені у ст. 139 КАС України. За правилами абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зазначена норма права вказує на те, що розподіл судових витрат залежить від результатів розгляду справи, а позивач набуває право на відшкодування чи оплату відповідних витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень у разі задоволення позову.

Як раніше зазначалося, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, було задоволено адміністративний позов ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО».

Особливості підтвердження та розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу визначені у ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Одночасно ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО» користувалося послугами Адвокатського об`єднання «ЕСПІ ПАРТНЕРС», зокрема, правничою допомогою адвоката Чередниченка Д.О.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору про надання правової допомоги № 20-06-03 від 03 червня 2020 року, рахунку на оплату № 4 від 03 червня 2020 року та платіжне доручення № 309 від 03 червня 2020 року.

Обсяг та вартість наданих послуг визначені в рахунку на оплату № 4 від 03 червня 2020 року.

Згідно з вказаним рахунком зміст наданої правової допомоги полягав у підготовці, складенні та направленні до суду позовної заяви. Загальна вартість наданих послуг - 10000 грн 00 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 липня 2021 року у справі № 420/7028/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Водночас, проаналізувавши положення ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, Верховний Суд прийшов до висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Верховний Суд зауважив, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. Принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 6 ст. 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Це означає, що відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 139 КАС України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять клопотання чи заяви Головного управління ДПС у м. Києві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів повторно наголошує на тому, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були приєднані позивачем до позовної заяви.

Копія позовної заяви разом з ухвалою суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі були направлені відповідачу судом першої інстанції та доставлені адресату 27 липня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з матеріалами справи Головне управління ДПС у м. Києві скористалося правом подати відзив на позовну заяву, однак не навело в нього заперечень щодо співмірності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач в апеляційній скарзі також не повідомив про наявність перешкод для подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції, у тому числі не заперечив факту отримання копії позовної заяви ТОВ «ГРАНДБУД-ЕКСПО» з додатками.

За таких обставин, вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить із того, що відповідач в суді першої інстанції не заперечував його співмірність співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач як на підставу для скасування додаткового рішення посилається на те, що рахунок на оплату № 4 від 03 червня 2020 року не містить детального опису виконаних робіт.

Судом встановлено, що згідно з вказаним рахунком зміст послуг адвоката полягав виключно у складенні позовної заяви. Зазначена інформація надає можливість чітко встановити суть виконаної адвокатом роботи на замовлення позивача і є достатньою для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Також апеляційна скарга відповідача містить висновок про неспівмірність заявлених витрат зі складністю спору, який обґрунтований виключно тим, що справа розглянута судом першої інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає такі доводи Головного управління ДПС у м. Києві необґрунтованими, адже наявність підстав, передбачених ст. 257 КАС України, для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження, саме по собі не свідчить про неспівмірність витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп складності спору, що виник між сторонами цієї справи.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки, викладені в додатковому рішенні суду від 08 листопада 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку