Справа № 640/2666/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 січня 2022 року м. Київ №640/2666/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення пенсії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати позивачу пенсії відповідно до вимог чинного законодавства у розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з відповідача на свою користь недоплачену суму пенсії за рахунок Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку відповідно до БК України.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком суми стягнення: період, за який позивач просить стягнути недоплачену основну і додаткову пенсії - з 21.07.2011 по 30.11.2013; сума недоплаченої основної і додаткової пенсії за цей період - 211957,24 грн.

04 листопада 2021р. до суду надійшло клопотання позивача про уточнення позовних вимог, в якому вона просить:

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії;

- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму пенсії у розмірі 553391,31 грн. за період з 01.12.2013 по 30.11.2016.

Згідно із ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 1).

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні (ч. 8).

До клопотання не додано доказів направлення його копії іншим учасникам справи, тому відповідно до ч. 8 ст. 47 КАС України наявні підстави для повернення клопотання без розгляду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, особою з інвалідністю ІІ групи, та отримує пенсію, передбачену ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1, передбачену ст. 50 цього Закону.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2011 у справі №2а-4617, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2013, зобов`язано Управління ПФУ у Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з 75% мінімальної пенсії за віком, та державну пенсію не менше 8 мінімальних пенсій за віком за період з 08.12.2010 з урахуванням проведених виплат.

Згідно з копією довідки ГУ ПФУ в м. Києві від 27.08.2020 №2600-0304-5/119753 на виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 13.09.2011 у справі №2а-4617 УПФ України в Деснянському районі здійснено нарахування 40329,41 грн. з урахуванням виплачених сум.

Отже, на виконання рішення суду у справі №2а-4617 відповідач здійснив перерахунок і нарахування позивачу основної і додаткової пенсій за період з 08.12.2010 по 22.07.2011.

Позивач звернулась до відповідача щодо нарахування пенсії, у відповідь на яке листом від 12.02.2019 №2850/02/Щ-544 відповідач повідомив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідність ІІ групи не міг бути нижче 820 грн., а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 не міг бути нижчим 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2012, 125% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.07.2012, тому розмір пенсії позивачу обчислено правильно.

Спір у справі стосується правомірності нарахування і виплати основної і додаткової пенсій за період з 21.07.2011 по 30.11.2013 відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанов Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 та від 23.11.2011 №1210. Предмет і підстави позову не такими ж як у справі №2а-4617.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України, оскільки до неї не було додано заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошувала на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Відповідно до актуальних висновків Верховного Суду у постановах від 31.03.2021 №240/12017/19, від 22.07.2021 №420/718/21 та ін. отримання позивачем листа відповідача у відповідь на своє звернення не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Цей позов, як зазначив суд вище, стосується нарахування і виплати основної і додаткової пенсій за період з 21.07.2011 по 30.11.2013, але поданий до суду у лютому 2021р., тобто з пропуском шестимісячного строку звернення з моменту, коли позивач повинна була дізнатись про порушення свого права, й обставина отримання позивачем листа відповідача від 12.02.2019 не впливає на перебіг цього строку та поважність причин його пропуску. Більше того, з моменту отримання позивачем вказаного листа шестимісячний строк минув.

Частиною 3 ст. 123 цього Кодексу визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що факт пропуску строку звернення до суду з цим позовом виявлено судом після відкриття провадження у справі і до позовної заяви не додано заяви про поновлення цього строку, а також те, що справа розглядається без проведення судового засідання і повідомлення сторін, то наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ч. 1 ст. 123, ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя

у х в а л и в:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Попередити, що якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява буде повернена йому.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Д.А. Костенко