Справа № 380/5811/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 лютого 2022 року

Київ

справа №380/5811/21

адміністративне провадження №К/990/5662/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі №380/5811/21 за позовом ОСОБА_1 до фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

11 лютого 2022 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 № 460-IX, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Скаржник вказує, що подана касаційна скарга має виняткове значення для нього, зазначає, що більшу половину свого життя віддав захисту Батьківщини, проходив військову службу у Збройних Силах України і загальна вислуга військової служби становить понад 24 роки, є ветераном військової служби, особою з інвалідністю внаслідок війни II групи.

В результаті неправомірного не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», у подальшому йому як наслідок недоплачено у повному обсязі одноразову вихідну допомогу при звільненні з військової служби, видано грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 місяці без урахування індексації грошового забезпечення.

Відтак, якщо не переглянути постанову суду апеляційної інстанції його права на належне грошове забезпечення, вихідну допомогу при звільненні з військової служби не зможуть бути відновленими, а права щодо отримання належного пенсійного забезпечення без урахування індексації грошового забезпечення буде порушуватись довічно, оскільки пенсію йому призначено за вислугу років без урахування цієї ж індексації грошового забезпечення, що є неприпустимим, оскільки порушує його конституційні права.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник вказує підставу касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме суд апеляційної інстанцій застосував норму права без урахування висновків Верховного суду:

щодо протиправності не нарахування індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року та помилковості застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 для визначення базового місяця, викладених у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20;

щодо протиправності не нарахування індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року та помилковості застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 для визначення базового місяця, викладених у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2021 р. у справі №120/313/20-а.

Позивач зазначає, що у згаданій постанові Верховний Суд зазначив, що місяць, у якому відбулось підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації. Отже базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулось підвищення тарифної ставки (окладу).

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтування скаржником наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 331, 334, КАС України,

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі №380/5811/21.

2.Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №380/5811/21.

3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду