Справа № 200/1062/22
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 лютого 2022 року Справа №200/1062/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (місцезнаходження: 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, буд. 2, ), Управління соціального захисту населення Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Євгена Седнєва, буд. 1, ), третя особа, Державна казначейська служба України (місцезнаходження: 01601 м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про визнання протиправними дій та стягнення грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року засобами поштового зв`язку позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача-1, Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради, відповідача-2, Управління соціального захисту населення Торецької міської військово-цивільної адміністрації Бахмутського району Донецької області, третя особа, Державна казначейська служба України, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у меншому розмірі ніж передбачено ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі 6800,00 грн.;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у меншому розмірі ніж передбачено ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 на користь позивача недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі 7354,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачі, протиправно не нарахували та не виплатили щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020-2021 роки.

25 січня 2022 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення її недоліків стосовно виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

07 лютого 2022 року судом отримана заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

В період з 07 по 18 лютого 2022 року суддя Циганенко А.І. перебував на лікарняному.

Пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що про порушення своїх прав дізнався 12 січня 2022 року з листа Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради, яким позивачу було відмовлено в перерахунку грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

При вирішенні питання про обґрунтованість клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

За приписами статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 120 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі «ЄСПЛ»).

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України»).

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі». У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Оцінюючи доводи позивача, які ним наведені в якості поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.

Закон України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у межах спірних правовідносин не передбачає досудового врегулювання спору шляхом звернення до органу з питань соціального захисту населення з заявою (скаргою) з приводу щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону.

У зв`язку з викладеним звернення позивача до органу з питань соціального захисту населення з заявою (скаргою) про перерахунок та доплату щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік у межах спірних правовідносин не є обов`язковим та не може вважатись досудовим порядком вирішення спору.

Аналогічна правова позиція щодо досудового врегулювання спору висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі №9901/32/20.

Єдиним способом захисту порушеного права у цьому випадку є звернення до суду.

Той факт, що, як зазначив позивач, про порушення своїх прав він дізнався з відповіді відповідача 12 січня 2022 року не змінює моменту, з якого він дізнався про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №127/15035/17), в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19).

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, початок перебігу процесуального строку для звернення до суду для вирішення спору щодо разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік слід обчислювати з 01 жовтня 2020 року. Шестимісячний строк для звернення до суду закінчився 31 березня 2021 року.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №127/15035/17), в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19).

Згідно з висновками Верховного Суду реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивачем до суду не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк з поважних причин.

Таким чином, підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є неповажними.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду […] позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є неповажними позовна заява підлягає поверненню в частині вимог щодо грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Керуючись статті 2, 5, 118, 122, 123, 169, 248, 251, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку звернення до суду від 02 лютого 2022 року, визнати неповажними.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву та додану до неї документи ОСОБА_1 повернути без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала постановлена, складена та підписана 21 лютого 2022 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко