Справа № 120/2043/22-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 лютого 2022 р. Справа № 120/2043/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Комар Павло Анатолійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2

до: Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазнаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом із тим, у відповідності до ч. 4 ст. 161 КАС України, яка кореспондується із положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч. 4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Аналіз наведених норм вказує, що КАС України покладає на позивача обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги або зазначити в позовній заяві ті докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) із обґрунтуванням причин неможливості їх самостійного отримання.

Судом встановлено, що даний спір пов`язаний із ненаданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача. Таким чином обов`язковим є надання до суду належним чином засвідченої копії клопотання з яким позивач звернувся до відповідача для його дослідження судом. Однак, позивачем до позовної заяви додано лише копію оскаржуваного рішення, що прийнято за результатами розгляду клопотання позивача, що в свою чергу свідчить про недотримання ним вимог п. 8 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України.

Натомість, в прохальній частині позовної заяви, позивач просить суд витребувати у відповідача копії клопотання позивача та документів які б підтверджували висновок відповідача.

Так, положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Втім, заявлене позивачем в прохальній частині позовної заяви клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 80 КАС України, адже не містить відомостей про те, які докази слід витребувати, обставин, які можуть підтвердити кожен окремий доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також заходів, яких позивач вжив для отримання кожного доказу самостійно чи/або докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів. Тобто, таке клопотання задоволеним судом бути не може.

У зв`язку із викладеним, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу належить надати суду належним чином засвічену копію клопотання (заяви) позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність разом з усіма додатками до нього.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2022 року становить 2481,00 грн.

Згідно зі змістом заявлених позовних вимог, позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною. Таким чином, позивачу за звернення до суду з даним позовом слід сплатити судовий збір в сумі 992,40 грн. Однак доказів сплати судового збору не надано.

Водночас позивач зазначає, що від сплати судового збору звільнений на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Надаючи оцінку таким посиланням, суд вказує, що відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Серед наданих Законом пільг, відсутнє право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору у правовідносинах пов`язаних із набуттям земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

При цьому, конструкція пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавало у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 27.03.2020 по справі №9901/83/20, від 29.04.2020 по справі №420/6866/19, в постанові від 05.11.2020 по справі №855/83/20 та Сьомий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 18.01.2021 по справі 120/5579/20-а.

Таку ж оцінку процесуальному питанню пов`язаному із застосуванням пільг із сплати судового збору учасниками бойових дій надала Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06.05.2020 по справі № 9901/70/20 та у постанові від 09.10.2019 по справі № 9901/311/19.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам статті 161 КАС України, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 992,40 грн..;

- належним чином засвідчену копію клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з усіма додатками.

Керуючись статтею 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович