Справа № 240/17017/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/17017/20

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Прокуратури Житомирської області від 10.07.2020 року №18-533 вих-20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2020 року відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 10.07.2020 року №18-533 вих-20, виданої Прокуратурою Житомирської області, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 10 липня 2021 року.

12.08.2021 року позивачу видано виконавчі листи по справі №240/17017/20.

Позивач подав до суду заяву у порядку ст. 383 КАС України, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з 01.07.2020 року відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 10.07.2020 року №18-533 вих-20, виданої прокуратурою Житомирської області, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2020 року відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 10.07.2020 року №18-533 вих-20, виданої Прокуратурою Житомирської області, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В обгрунтування заяви вказано, що відповідачем порушено право, визнане судовим рішенням у справі №240/17017/20, оскільки не здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2020 року відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної у довідці від 10.07.2020 року №18-533 вих-20, виданої Прокуратурою Житомирської області, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз вказаних положень свідчить про те, що законодавцем надано особі-позивачу право на звернення до суду із такою заявою виключно щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду.

За змістом пункту 9 частини другої цієї статті, у такій заяві зазначаються: документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

У свою чергу, як визначено у статті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 названого Закону визначено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у цій справі в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заява до передбаченого частиною другою статті 3 Закону "Про судовий збір" вичерпного переліку заяв, за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З системного аналізу викладених положень слідує, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України "Про судовий збір".

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України відображені також у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №807/220/18 та від 11.12.2019 у справі №821/471/18.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача закріплених у статті 5 Закону "Про судовий збір" пільг останній не надав.

Крім того, частиною четвертою статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

На переконання суду про бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивач як зацікавлена особа фактично дізнався/міг дізнатись відразу після набрання рішенням у даній справі. Більше того, заявник наголошує у поданій заяві про те, що станом на серпень 2021 року розмір його пенсії не змінився.

Позивач звернувся до суду із заявою у порядку ст. 383 КАС України 30.09.2021, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ч. 4 ст. 383 КАС України.

Докази, які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з відповідною заявою позивачем не надано.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

З урахуванням наведеного, заяву подану у порядку ст. 383 КАС України, належить повернути ініціатору звернення, з огляду на невідповідність цієї заяви вимогам пункту 9 частини другої та частини четвертої зазначеної статті.

Керуючись статтями 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст. 383 КАС України, - повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М.Шимонович