Справа № 640/8558/21
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

25 січня 2022 року м. Київ № 640/8558/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб та проведення судового засідання заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

25 березня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просила:

- поновити строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору, пропущений з поважних причин;

- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу - невидачі трудової книжки в розмірі 83 344,45 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України у невжиті заходів щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 , яка є одинокою матір`ю, при реорганізації/ліквідації відповідача;

- визнати протиправним і скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.10.2020 №462 «ОС» про звільнення ОСОБА_1 ;

- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 83 344,45 грн.;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вжити заходи щодо обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 , яка є одинокою матір`ю;

-зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України працевлаштувати ОСОБА_1 , на будь-яку посаду, рівнозначну тій, яку позивачка займала на момент звільнення та яка відповідає 8 (восьмому) рангу державного службовця.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року позовні вимоги задоволені частково.

Представником позивача 19 січня 2022 року подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу, зареєстрована судом 21 січня 2022 року.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача послався на те, що в ході розгляду справи позивач понесла судові витрати у розмірі 20 500,00 грн., що підтверджується копіями таких документів:

- договору №02/02/2021 про надання правової допомоги від 02 лютого 2021 року;

- додатку №1 до Договору №02/02/2021 про надання правової допомоги від 02 лютого 2021 року;

- акта №1 приймання-передачі наданих послуг по Договору №02/02/2021 про надання правової допомоги від 19 січня 2022 року.

Вирішуючи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву представника позивача, подані ним документи на підтвердження понесених судових витрат, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення питання щодо їх розподілу, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з наданої суду копії Договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2021 року №02-02/2021, укладеного між позивачем (далі по тексту - клієнт) та адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» (далі по тексту - адвокатське об`єднання), останнє взяло на себе зобов`язання з надання правової допомоги.

У відповідності до пункту 4.1. розділу 4 договору №02-02/2021 загальна вартість послуг за цим договором складається із суми виставлених клієнту рахунків-фактур.

Згідно пункту 4.3 розділу 4 договору юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, передбачену пунктом 4.1 договору, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі.

Відповідно до пункту 4.4 розділу 4 договору №02-02/2021 оплата поточного супроводження за даним договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

Крім того, в матеріалах справи наявний Додаток №1 до Договору №02-02/2021 від 02 лютого 2021 року, який укладений між тими самим особами, та яким сторони погодили надання та вартість таких послуг:

-ознайомлення із документами, наданими клієнтом. Аналіз та дослідження законодавства України щодо правових підстав звільнення державного службовця, процедури поновлення на роботі в судовому порядку та стягнення коштів за вимушений прогул, пошук судової практики щодо розгляду справ із вказаних питань. Консультація клієнта стосовно правових підстав подання позовної заяви, роз`яснення правової позиції та подальших дій клієнта у справі - 2500,00/год;

-направлення адвокатських запитів до Держархбудінспекції щодо перебування клієнта у трудових відносинах з Держархбудінспекцією (до 3 шт.) - 1000,00/запит;

-складання позовної заяви, формування додатків та подання заяви до суду - 5000,00;

-клопотання процесуального характеру (про зупинення розгляду справи, про приєднання доказів, інші клопотання або заяви) (в залежності від ходу розгляду справи та необхідності їх заявлення) - від 1500,00;

-ознайомлення із матеріалами справи (у разі необхідності) - 1000,00/год;

Також у матеріалах справи наявний акт приймання-передачі від 19 січня 2022 року наданих послуг до договору №02-02/2021 про надання правової допомоги від 02 лютого 2021 року, відповідно до якого позивачу надані такі послуги:

-ознайомлення із документами, наданими клієнтом. Аналіз та дослідження законодавства України щодо правових підстав звільнення державного службовця, процедури поновлення на роботі в судовому порядку та стягнення коштів за вимушений прогул, пошук судової практики щодо розгляду справ із вказаних питань. Консультація клієнта стосовно правових підстав подання позовної заяви, роз`яснення правової позиції та подальших дій клієнта у справі - кількість витраченого часу (год.) - 2, вартість послуги в цілому, грн. - 5000,00;

-адвокатський запит від 18 лютого 2021 року до Держархбудінспекції - 1 - 1000,00;

- адвокатський запит від 01 березня 2021 року до Держархбудінспекції - 1 - 1000,00;

- адвокатський запит від 01 березня 2021 року до Держархбудінспекції - 1 - 1000,00;

-складання позовної заяви про визнання наказу незаконним, бездіяльність, стягнення середньої заробітної плати та вчинення певних дій, формування додатків та подання заяви до суду - 2 - 5000,00;

-документ за назвою: заява про зловживання процесуальними правами, відповідь на відзив, заява про дослідження неналежних та недопустимих доказів, заява про ознайомлення з матеріалами справи від 22 квітня 2021 року - 1 - 3000,00;

-заява-клопотання про приєднання нового доказу від 25 червня 2021 року - 1 - 2500,00;

-виїзд до Окружного адміністративного суду міста Києва на ознайомлення та ознайомлення із матеріалами справи 05 травня 2021 року - 4 - 2000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

В якості доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представник позивача вказав, зокрема, на ознайомлення із документами, наданими клієнтом, аналіз та дослідження законодавства України щодо правових підстав звільнення державного службовця, процедури поновлення на роботі в судовому порядку та стягнення коштів за вимушений прогул, пошук судової практики щодо розгляду справ із вказаних питань, консультація клієнта стосовно правових підстав подання позовної заяви, роз`яснення правової позиції та подальших дій клієнта у справі.

В той же час, підготовка та направлення до Окружного адміністративного суду міста Києва позовної заяви від 24 березня 2021 року про визнання наказу незаконним, бездіяльність, стягнення середньої заробітної плати та вчинення певних дій є виконанням умов договору щодо надання правової допомоги та не може бути віднесено до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розумінні вимог чинного законодавства.

Слід також зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Як на підставу понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача посилається на практику судів вищої інстанції, в той же час доказів на підтвердження сплати вартості послуг у розмірі 20500,00 грн. ані позивачем, ані його представником не долучено, при цьому, що за умовами договору №02/02/2021 передбачено виставлення рахунку-фактури за надані послуги та здійснення оплати не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01) суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відсутність правових підстав для їх стягнення за рахунок відповідача на користь позивача.

Підсумовуючи викладене та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко