Справа № 607/1387/22
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

21.02.2022 Справа №607/1387/22 Провадження № 2-а/607/173/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

25.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.01.2022 інспектором УПП в Тернопільській області ДПП Мартинюком А.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 128115, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Позивач вважає, що дана постанова не є обґрунтованою та прийнята без повного з`ясування обставин справи.

Позивач зазначив, що не був присутній під час розгляду справи № 607/16987/21, за наслідками розгляду якої суд прийняв постанову про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на 1 рік. Про наявність постанови від 29.09.2021 позивач довідався на початку січня 2022 року та подав до Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу на дане рішення суду. Вказане, на думку позивача, надавало йому право 20.01.2022 керувати транспортним засобом, що не було враховано при винесенні оскаржуваної постанови.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову серії БАБ № 128115 від 20.01.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2022 позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків. 08.02.2022 позивач на виконання вимог даної ухвали усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 18.02.2022 та визначено відповідачу строк для подання відзиву до 17.02.2022.

18.02.2022 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов відзив Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки, будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021, 20.01.2022 приблизно о 15 год. 45 хв. на вул. Шептицького, 23 у м. Тернополі керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ). За наслідками розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення винесена постанова серії БАБ № 128115 від 20.01.2022, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20400 грн. Вказана постанова, на думку відповідача, відповідає вимогам закону, оскільки, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , останній станом ще на 17.01.2022 був обізнаний про те, що позбавлений права керування транспортними засобами.

Щодо строку подання відзиву суд зазначає таке.

Відзив на позовну заяву був поданий відповідачем 18.02.2021, тобто після завершення встановленого судом строку для його подання. Разом з тим у судовому засіданні представник відповідача Кондрат Л.Р. пояснила, що ще 16.02.2022 направила копію відзиву з копіями долучених до нього доказів позивачу ОСОБА_1 . Проте подати відзив до суду у встановлений строк представнику відповідача не вдалося з об`єктивних причин, оскільки остання 17.02.2022 перебувала у судових засіданнях. Зважаючи на те, що долучені до відзиву докази мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за можливе визнати поважною причину неподання відзиву у визначений судом строк та прийняти такий відзив та додані до нього докази, оцінку яким надати у сукупності з іншими доказами, які є у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених у позові, та просив позов задовольнити повністю. Пояснив, що не заперечує той факт, що 20.01.2022 о 15 год. 45 хв. на вул. Шептицького, 23 у м. Тернополі керував транспортним засобом. Проте вважав, що оскільки він не був присутній під час розгляду справи 29.09.2021, не отримав копію постанови, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, а у подальшому оскаржив таку постанову до апеляційного суду, вказані обставини давали йому право керувати автомобілем. Зазначив, що не обізнаний про те, що саме по собі подання апеляційної скарги на постанову суду не зупиняє її виконання.

У судовому засіданні уповноважений представник відповідача - Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, та просила у позові відмовити повністю. Пояснила, що станом на 20.01.2022 позивач вже був обізнаний про те, що відносно нього винесене рішення від 29.09.2021, яким його позбавлено права керування транспортними засобами. Проте позивач не виконав дане рішення та 20.01.2022 керував автомобілем, внаслідок чого ще й вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Зазначила, що Тернопільський апеляційний суд постановою від 03.02.2022 відмовив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишив у силі постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зміст позовної заяви та відзиву, а також додані до них докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд встановив, що 20.01.2022 інспектором УПП в Тернопільській області ДПП Мартинюком А.В. винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 128115. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 20400 грн. У постанові зазначено, що 20.01.2022 о 15 год. 45 хв. на вул. Шептицького, 23 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ), без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021.

При цьому з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського встановлено, що на місці події ОСОБА_1 не заперечував щодо того, що обізнаний про заборону керування транспортними засобами, однак вказав, що подав на постанову суду апеляційну скаргу, а тому, на його думку, може керувати автомобілем (16 год. 33 хв. 25 с. - 16 год. 34 хв. 15 с., відеокамера № 475413, назва файлу «export-9uvzt»).

Той факт, що станом на 20.01.2022 позивач був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами підтверджується наданими сторонами доказами.

Зокрема, постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021, ухваленою у справі № 607/16987/21, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. При цьому дійсно зі змісту постанови вбачається, що розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1 . Відповідно до відміток, проставлених у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданому на ім`я ОСОБА_1 , останній у період з 20.09.2021 до 17.12.2021 перебував за межами України.

Разом з тим, як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021 (справа № 607/16987/21), про наявність такої постанови позивач дізнався 17.01.2022 під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вказані обставини дають суду підстави вважати, що станом на 20.01.2022, тобто на момент прийняття оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був обізнаний про позбавлення його права керування транспортними засобами та не мав права здійснювати таке керування. При цьому суд відхиляє за необґрунтованістю доводи позивача про те, що останній вважав, що подання апеляційної скарги на рішення суду, яким його було позбавлено відповідного права, автоматично наділяє особу можливістю користуватися таким правом, оскільки ст. 68 Конституції України визначає, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Більше того постановою Тернопільського апеляційного суду від 03.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.09.2021 - без змін.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, проявляється у формі умислу.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач, будучи обізнаним про позбавлення його права керування транспортними засобами та не маючи такого права, 20.01.2022 о 15 год. 45 хв. на вул. Шептицького, 23 в м. Тернополі керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ).

Позивач не надав суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, та доводили відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 128115 від 20.01.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн, винесена відповідно до вимог закону, є правомірною та відсутні підстави для її скасування.

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 496 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 6616-М509-В969-НВЕ5 від 08.02.2022. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 126, 245, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 134, 143, 241-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Залишити постанову інспектора УПП в Тернопільській області ДПП Мартинюка А.В. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 128115 від 20 січня 2022 року без змін.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

CуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 21.02.2022.