Справа № 755/21299/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 січня 2022 року м. Київ № 755/21299/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами

за позовом1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2
доДепартаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просять: визнати незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №62077597 від 06 грудня 2021 року; зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести відомості до Державного реєстру прав про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2002 року в частині накладення арешту на садову (земельну) ділянку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 адміністративна справа №1755/21299/21 на підставі п.2 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України передана до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №755/21299/21 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

З урахуванням вищевикладеного, справа підлягає прийняттю до провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на таке.

За змістом позовної заяви підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду з цим позовом слугувала відмова Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва у справі №755/18509/21, а саме: відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на протиправну відмову відповідача у державній реєстрації прав та їх обтяжень, адже, саме на відповідача законодавством покладено обов`язок виконувати рішення суду про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації обтяження, щодо припинення арешту.

Так, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень Дніпровським районним судом м.Києва 15.11.2021 у справі №755/18509/21 постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зняття арешту з садової ділянки та квартири - задоволено частково; скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 20.05.2002 в частині накладення арешту на садову (земельну) ділянку АДРЕСА_1 ; в іншій частині заяви - відмовлено.

06.12.2021 позивач ОСОБА_1 звернулась до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації обтяження, щодо припинення арешту з садової ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :66:599:0019.

Однак, рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06.12.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації обтяження.

Як зазначають позивачі, обов`язок по виконанню ухвали суду у справі №755/18509/21 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не виконано, що і спричинило звернення позивача до суду із цим позовом.

Проаналізувавши обставини, викладені у позовній заяві, зміст позовних вимог та склад сторін, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 15.11.2021 по справі №755/18509/21.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З аналізу предмета спору у цій справі суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 15.11.2021 по справі №755/18509/21.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом віднесено пунктом 1 частини другої статті Закону України «Про виконавче провадження» віднесено до обов`язків виконавця.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм вказує на те, що не можна зобов`язати боржника у виконавчому провадженні виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення господарського суду здійснюється саме в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Як неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх постановах (зокрема: від 23.09.2020 у справі №760/3142/17, від 21.05.2020 у справі №420/6649/19, від 04.02.2020 у справі №520/8584/18, тощо) судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності такої особи, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі за такими вимогами слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, а також зважаючи на те, що з поданням цього позову позивач бажає вирішити питання пов`язані із виконанням судового рішення суду в іншій справі, тобто в межах завершальної стадії судового процесу, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.241-243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти адміністративну справу №755/21299/21 до провадження.

2. Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

4. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська