Справа № 240/19926/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у зміні чи встановленні способу і порядку виконання судового рішення)

21 лютого 2022 року м. Житомир справа № 240/19926/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмову провадженні заяву представника стягувача про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- змінити спосіб виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 у адміністративній справі № 240/19926/20 із зобов`язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу до 05 травня 2020 року відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично виплаченої суми, на стягнення з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік в сумі 8 306 (вісім тисяч триста шість) грн та 00 коп.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 позов задоволено частково:

- визнано неправомірними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи за 2020 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже проведеної виплати за 2020 рік;

- стягнуто з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсії за віком, із врахуванням проведеної виплати, в сумі 8306 (вісім тисяч триста шість) грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У свою чергу, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 в частині часткового задоволення позову ОСОБА_1 скасовано.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплаченої суми та зобов`язано Житомирський обласний центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що визначена ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплаченої суми. В решті позовних вимог рішення залишено без змін.

Рішення у справі набрало законної сили 30.06.2021, Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №8688 2021 р. від 19.08.2021.

15.02.2022 позивачем подано до суду заяву про зміну способу виконання рішення по справі, в якій просить змінити спосіб виконання рішення суду у даній справі із зобов`язання на стягнення з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на його користь 6800 грн недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Розглянувши у порядку письмового провадження подану позивачем заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви представник позивача вказав, що на теперішній час у діях боржника відсутні ознаки умисного невиконання рішення суду (постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021) з огляду на те, що на його рахунках відсутні грошові кошти.

При цьому, позивач посилається на лист Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 10/42577 від 09.12.2021, яким повідомлено про те, що для повного виконання судового рішення необхідно змінити спосіб його виконання із зобов`язання Центру виплатити кошти стягувачу на стягнення із Центра коштів на користь стягувача. При цьому, Державна казначейська служба виконує рішення про стягнення коштів відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", механізм якого дозволяє гарантовано виконати рішення суду щодо стягнення коштів з державної бюджетної установи.

У зв`язку із чим, стягувач вважає, що є всі підстави для зміни способу і порядку виконання рішення суду на стягнення з відповідача визнаної ним самим суми заборгованості з метою поновлення його прав на отримання грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі, передбаченому Законом.

Відмічає, що застосування такого способу виконання є найбільш ефективним, оскільки боржником частково виконано відповідне рішення суду, а саме нараховано стягувачу щорічну разову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 8306,00 грн.

Суд, проаналізувавши наявні матеріали справи, обґрунтування поданої заяви, та позицію боржника з приводу заяви про заміну способу виконання рішення, дійшов наступного висновку.

Слід відмітити, що на час розгляду вказаної заяви боржником частково не виконано рішення суду, оскільки у 2021 році асигнування на здійснення доплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 не передбачені.

За змістом листа Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №10/42577 від 09.12.2021 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2021 по справі №240/19926/20 Центром проведено нарахування ОСОБА_1 недоотриманих коштів в сумі 8306,0 грн, але виплатити ці кошти на даний час немає можливості, оскільки рахунок Центру заблокований на період виконання Казначейством безспірного списання за виконавчими документами суду по рішеннях про стягнення з Центру недоотриманої разової грошової допомоги до 5 травня на користь стягувачів.

Наголошено, що до завершення Казначейством безспірного списання коштів, платежі боржника не проводяться, а виконавчі документи суду за судовими рішеннями про стягнення недоотриманої допомоги до 5 травня до Казначейства надходять щодня. Асигнування на виконання судових рішень наразі використані.

Відповідно до пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2021 №845, безспірне списання здійснюється в першочерговому порядку, проведення платежів з рахунку боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Боржником відмічено, що у разі наявності коштів на рахунку Центру після завершення безспірного списання за судовими рішеннями про стягнення недоотриманої допомоги до 5 травня, Центр в порядку черговості (в черзі рішень про зобов`язання вчинити дії №521) здійснить виплату недоотриманих коштів.

Таким чином, Центром в межах наданих повноважень вжито усіх можливих заходів для виконання даного рішення суду, зокрема нараховано заборгованість стягувачу та рішень про зобов`язання вчинити дії поставлено в чергу за №521.

При цьому, суд зауважує, що приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку з чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Натомість, обставини викладені у заяві представника стягувача не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Як вже відмічалося, частина судового рішення по справі №240/19926/20 виконана, а інша буде виконана в порядку черговості в межах наявних бюджетних призначень відповідача.

Невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч. 3ст. 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України; (п.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України).

Враховуючи викладене, заява представника стягувача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №240/19926/20 від 30.06.2021 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.241-243,248,378 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.06.21 в адміністративній справі № 240/19926/20 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко