Справа № 947/36590/21
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/1/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2021 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом про скасування постанови Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції серії БАБ №00115022 від 06.10.2021. Скасувати постанову Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції серії БАБ №00115022 від 06.10.2021. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (вул. Академіка Корольова, буд. 5, м. Одеса,65114, , на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.10.2021 року у додатку «Дія» виявила наявний у неї штраф у розмірі 20400 гривень на підставі постанови серії БАБ №00115022 від 05.10.2021, після чого її представником, адвокатом Губським Анатолієм Валерійовичем було направлено на адресу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції адвокатський запит з метою отримання копії постанови та матеріалів адміністративної справи, на підставі яких винесено постанову серії БАБ №00115022 від 05.10.2021 відносно ОСОБА_1 .

08.11.2021 адвокатом було отримано відповідь Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, до якої долучено копію постанови Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції серії БАБ №00115022 від 06.10.2021 відносно ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що постанова Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції серії БАБ №00115022 від 06.10.2021 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона дійсно перебувала у власному автомобілі AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_1 , однак не у якості водія, а у якості пасажиру. Водієм автомобіля була її подруга, яка і керувала транспортним засобом.

Таким чином позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відсутністю об`єктивних доказів (відео-фіксації Відповідачем) скоєння адміністративного правопорушення, а також порушенням процесуальних норм КУпАП, КАСУ та положень при розгляді адміністративного провадження.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою судді від 19 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

26 січня 2022 року представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Димон І.В. до канцелярії суду надав відзив на адміністративний позов, в якому просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 у дане судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, її представник ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, викладені у позовній заяві підтримав повністю та просив задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Мукан Ярослав Володимирович у судове засідання також не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності у зв`язку з надмірним навантаженням по справах, також просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перш за все, слід зазначити, що позивач відповідачем по даній справі визначив Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України.

Згідно з положеннями ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

З огляду на викладене, відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області є структурним підрозділом Національної поліції України, який не є юридичною особою, не може виступати відповідачем у справі за адміністративним позовом, суд зазначає, що належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою. Зазначене э самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 06.10.2021 року інспектором взводу № 2 роти 6 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Буряк А.О. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 115022, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП,та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень 00 копійок.

У вказаній постанові серії БАБ № 115022 від 06.10.2021 року поліцейським було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 05.10.2021 року о 23 годині 11 хвилин в м.Одеса вулиця 12-та Лінія, буд. 20, водій ОСОБА_1 здійснювала рух на транспортному засобі AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому була позбавлена права керування транспортними засобами, чим порушила вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач порушення Правил дорожнього руху категорично заперечує, стверджуючи, що не керувала транспортним засобом, а водієм автомобіля була її подруга.

Однак, суд не погоджується з вказаними твердженнями, виходячи з наступного.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні відео зйомки фіксації правопорушення вбачається, що автомобіль AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_2 стояв посеред проїзжої частини та продовживши рух при зміні напрямку руху, а саме при паркуванні не увімкнув свтловий показник повороту у відповідному напрямку, після чого до автомобіля підійшов поліцейський. Даний факт порушення зафіксовано відеозаписом (файл IMG_7920) з реєстратора службового авто поліцейських, який було додано до відзиву.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно було встановлено, що автомобіль AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_2 рухався.

Надалі, як вбачається з відеозапису, інспектором, що підійшов до водія, було роз`яснено суть правопорушення, на вимогу інспектора пред`явити документи позивач відмовилась, поводилася зухвало, ухилялась від встановлення її особи, документів, зазначених в пункті 2.1. ПДР не надала.

У зв`язку з наведеним, працівниками поліції було здійснено перевірку особи водія через базу Інформаційно-телекомунікаційні системи "Інформаційний портал Національної поліції України" та встановлено, що ОСОБА_1 постановою Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року позбавлена права керування транспортним засобом терміном на один рік.

Як вбачається з постанови Київського районного суду від 01.03.2021 року (справа №947/392/21) ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАп та накладено адміністративе стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року по справі № 947/392/21 набрала законної сили 02.06.2021 року, після залишення апеляційної скарги позивача без задоволення згідно постанови Одеського апеляційного суду по справі № 947/392/21. Отже на момент складання постанови серії БАБ № 115022 від 06.10.2021 року, не вичерпала строк своєї дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами ч. 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 9.2.6) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд погоджується з тим, що водієм автомобілю AUDI Q3 д.н.з. НОМЕР_2 було вчинено адміністративе правопорушення, а саме факт порушення користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права, де згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП розгляд справи буде здійснюватиссь в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід зазначити, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджувала, що вона особисто не керувала належним їй транспортним засобом, однак, вказати особу, що керувала ним та мала на це право, не змогла.

Більш того, у судовому засіданні представникові позивача було запропоновано викликати у судове засідання та допитати у якості свідка особу, яка, як стверджує позивач, керувала автомобілем, однак, цього зроблено не було, особа встановлена не була.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що якби за кермом автомобіля позивача знаходилась інша особа - подруга позивача, то працівниками поліції зазначена особа була б встановлена, досліджені її документи та саме у її відношення складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

З відеозапису подій також вбачається, що інспектор весь час звертається саме до позивача як до водія, та вказує, що саме вона перебувала за кермом а не її подруга, на що позивач повідомляла інспектору, що йому так здається.

Крім того, частина 1 ст.130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність саме за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги, що позивач погодилась проїхати зі співробітниками полійії до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, для чого це було робити, якби вона не керувала транспортним засобом, залишиолось не зрозумілим.

Дана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 року (справа №947/32133/21).

Стверджуючи про незаконність дій представників поліції, позивач посилалась на те, що була позбавлена права на захист та юридичну допомогу, однак, суд не погоджується з такими твердженнями, так як вони спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 весь час спілкується телефоном зі своїм адвокатом Губським Анатолієм, отримуючи консультації з приводу її дій, а поліцейські питають, чи буде він приїжджати на місце правопорушення.

З відеозаписів нагрудних реєстраторів вбачається, що позивач постійно сперечалась, поводила себе зухвало, намагалась покинути місце події. Прибувши до медичного закладу за адресою м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9, інспектор двічі роз`яснив позивачу права та обов`язки згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, що зафіксовано відеозаписами портативного відеореєстратора на 01 хв.15 сек. файлу 01384@435710 та на 02 хв. 50 сек. файлу 01384@535710.

Слід зазначити, що позивач не надала під час розгляду справи будь-яких письмових пояснень, заяв чи клопотань, а від отримання постанови відмовилась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача нічим об`єктивно не підтверджуються, та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відтак інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, а постанова винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-відеозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тому, суд приходить до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17.

Дослідивши матеріали справи, а саме вищевказану оскаржувану постанову,суд приходить до висновку про те, що що вона повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме в ній міститься: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дата розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дата народження, місце проживання чи перебування ; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Також дана постанова про адміністративне правопорушення, крім вказаних даних, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п. 2.1.а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, відсутністю об`єктивних доказів скоєння адміністративного правопорушення, а також порушенням процесуальних норм при розгляді адміністративного провадження, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 є необґрунтований та безпідставний, а від так, задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, ст. 126, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.