Справа № 640/30183/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 січня 2022 року справа №640/30183/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон-Груп» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Вавілон-Груп»)
доГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 вересня 2020 року №3 та №3
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з тим, що ТОВ «Вавілон-Груп» в ході здійснення господарської діяльності у травні 2020 року придбало основні засоби та, відповідно, зареєструвало податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 904 892,94 грн., у томі числі податок на додану вартість 145 691,65 грн., з урахуванням чого правомірно сформувало податковий кредит та подав податкову декларацію за травень 2020 року, в якій відобразило суму до відшкодування у розмірі 78 969,00 грн.

Як зазначає позивач, у зв`язку з виявленням у липні 2020 року помилки у додатках №2 до декларацій за травень та червень 2020 року, він подав уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість за відповідні періоди, в яких скоригував суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. У зв`язку з виправленням помилок позивач подав до ГУ ДПС у м. Києві заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування за вказані періоди відповідно до положень законодавства, однак, відповідач протиправно дійшов висновку про завищення суми бюджетного відшкодування.

Ухвалою від 22 грудня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/30183/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про незгоду із позовними вимогами, у зв`язку із тим, що у ході проведення аналізу уточнюючого розрахунку по декларації за червень 2020 року встановлено, що позивач не може приймати участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування у зв`язку з порушенням вимог пункту 200.1 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, підтримавши висновки акта перевірки.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач під час проведення камеральної перевірки уточнюючого розрахунку не перевірив задекларовані у ньому суми разом із сумами, які включалися до податкових декларацій у березні, квітні, травні 2020 року; Позивач вказав, що протягом попередніх періодів декларував від`ємне значення, що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду, не отримуючи відповідного відшкодування, право на яке залишається за ним у наступних звітних (податкових) періодах, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14 вересня 2020 року №3 за порушення пунктів 184.7 статті 184, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Вавілон-Груп» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 170 110,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 42 527,50 грн. на 133 466,00 грн. за липень 2020 року.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14 вересня 2020 року №3 згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та пунктом 200.14, 200.10 статті 200 та статті 76 Податкового кодексу України у ТОВ «Вавілон-Груп» виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за червень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку у розмірі 146 429,00 грн за червень 2020 року.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 14 серпня 2020 року №3746/26-15-43-03-19/40198290 «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Вавілон-Груп» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2020 року» (далі по тексту - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 200.1, 200.4, 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, що, в свою чергу, призвело до завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 170 110,00 грн., в тому числі відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування в розмірі 146 429,00 грн., які задекларовано в уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року.

Аналізом результатів опрацювання уточнюючого розрахунку від 30 липня 2020 року № до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року за звітний період, за наслідками якого виникло від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, встановлено, що за наслідками перевірки взаємовідносин з постачальниками, які заявлені до бюджетного відшкодування згідно з додатком 3 до декларації за червень 2020 року, не підтверджено суму бюджетного відшкодування 316 539,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що в уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року у додатку 3 ТОВ «Вавілон-Груп» задекларовано період (травень, червень 2020 року), який не може приймати участь у розрахунку бюджетного відшкодування.

Вирішуючи спір між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

За визначенням підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) податку на додану вартість визначено статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Пункт 200.7 статті 200 Податкового кодексу України встановлює, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Аналіз наведених норм свідчить, що сума від`ємного значення визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду та враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу платник податку на додану вартість має право обирати: декларувати йому суму бюджетного відшкодування чи зараховувати цю суму до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому податковий кредит, який бере участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування, формується за рахунок сум від`ємного значення з податку на додану вартість, які фактично сплачені отримувачем товару його постачальнику (постачальникам) у попередніх (попередньому) податкових періодах і податковому періоді), що передують (передує) звітному.

Отже, право на бюджетне відшкодування податкове законодавство обмежує виключно фактом сплати суми податку на додану вартість в попередніх і звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до бюджету та строком давності у 1095 днів.

При цьому отримання бюджетного відшкодування не є обов`язком суб`єкта господарювання, а являється його правом, і попереднім податковим періодом може бути будь-який податковий період, який передує звітному, тому визначення суми податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, може здійснюватися за будь-який попередній податковий період, а не лише за період, який передував звітному.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду доказів порушення позивачем вимог пункту 200.1, 200.4, 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зокрема не довів, що ТОВ «Вавілон-Груп» не сплатило постачальникам товарів/послуг або до бюджету суми податку на додану вартість в попередніх і звітному податкових періодах або подало заявило право на відшкодування поза строком давності.

В свою чергу, позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на наявність у нього права на отримання бюджетного відшкодування у зв`язку з виправленням помилки у податковій звітності за спірний період.

Так, відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Матеріали справи підтверджують, що позивач подав у липні 2020 року уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2020 року та за травень 2020 року, якими виправлено помилку у додатку 2 до декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року та, відповідно, в додатку 2 до декларації з податку на додану вартість за червень 2020 року, оскільки невірно розраховано суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На підтвердження здійснення арифметичної помилки у податковій звітності за травень та червень 2020 року, позивач надав суду копії податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2020 року, у рядку 21 якої та в додатку 2 вказано суму 126 183,00 грн.; відповідно до копії податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2020 року, в рядку 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» зазначено суму 126 183,00 грн., у зв`язку з чим аналогічну суму вказано у рядку 16 «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду»; у рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» та в додатку 2 вказано суму 198 498,00 грн. Зазначена сума мала б відобразитися у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року, проте, у зв`язку з арифметичною помилкою у податковій декларації за травень 2020 року у рядку 16.1 вказано суму 78 969,00 грн. та відповідно у рядку 16 - 78 969,00 грн.

На підтвердження зазначеного позивач долучив до матеріалів справи копії податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, квітень, травень та червень 2020 року.

Проте, при здійсненні камеральної перевірки відповідач не здійснив співставлення задекларованих сум в уточнюючому розрахунку за червень 2020 року із сумами за попередні звітні періоди.

Суд зазначає, що така помилка, яка у законодавчо встановлені строки виявлена та виправлена позивачем, не впливає на сутність відносин з бюджетного відшкодування, оскільки за даних обставин не може бути підставою для позбавлення платника податків права на податкове відшкодування.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 14 вересня 2020 року №3 та №3 є протиправними та підлягають скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Вавілон-Груп» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон-Груп» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 14 вересня 2020 року №3 та №3.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон-Груп» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон-Груп» (03179, м. Київ, проспект Палладіна, буд. 13, кв. 138; ідентифікаційний код 40179984);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 43141267).

Суддя В.А. Кузьменко