Справа № 640/9757/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
31 січня 2022 року м. Київ № 640/9757/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» до Антимонопольного комітету України, за участю третіх осіб - Військової частини НОМЕР_1 , Виробничої фірми «Судоремонт» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Марко ЛТД» (далі позивач) з позовом до Антимонопольного комітету України (далі відповідач), за участю третіх осіб Військової частини НОМЕР_1 (далі - третя особа 1), Виробничої фірми «Судоремонт» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі - третя особа 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про правопорушення законодавства у сфері державних закупівель №7014-р/пк-пз від 13.04.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.05.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником Військової частини НОМЕР_1 подано пояснення з приводу заявлених позовних вимог та заявлено клопотання про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання обґрунтоване висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 07.05.2020 у справі №826/10147/18, яке полягає у тому, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

З приводу заявленого клопотання учасники справи не надали жодних пояснень.

Розглянувши матеріали справи, подане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовим спором, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 8, ст. 18 Закону України «Про публічні закупівлі» Антимонопольний комітет України наділений публічно-владними управлінськими функціями з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Предметом оскарження у даній справі є рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №7014-р/пк-пз від 13.04.2020, прийняте у зв`язку з реалізацією Антимонопольним комітетом України визначених повноважень, що вказує на публічно-правовий характер спору, який виник між сторонами.

Крім того статтею 27 Кодексу адміністративного судочинства України прямо передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження рішень АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом АМК у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

З аналізу наведених норм вбачається, що спори, які стосуються оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що юрисдикцію спорів про оскарження рішень постійно діючої адміністративної колегії (колегій) Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель було визначено судовою палатою з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду під час розгляду справи №640/14645/19.

Так, Судовою палатою був сформований та викладений правовий висновок, згідно якого спори щодо оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, які прийняті за наслідками розгляду скарг учасників торгів, поданих у процедурах публічних закупівель, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, чи укладено між замовником та учасником договір за наслідками цієї процедури.

Такий висновок обґрунтований, зокрема тим, що факт укладення договору між замовником та переможцем торгів за наслідком процедури публічних закупівель не впливає на повноваження органів Антимонопольного комітету України щодо розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Такі спори безпосередньо не стосуються відносин, які пов`язані з обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом економічної конкуренції тощо, що унеможливлює їх розгляд у порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання третьої особи 1 на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 826/10147/18 є помилковими, з огляду на різний суб`єктний склад та характер спірних правовідносин.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у вищевказаній постанові, орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) діє як суб`єкт владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

Отже, у даній справі позивач був учасником закупівлі, а відповідач замовником. Тобто, постанова Верховного Суду стосувалась спорів між суб`єктами господарювання та організаторами торгів (замовниками), предметом яких є рішення, дії чи бездіяльність саме організатора процедури закупівлі (замовника).

При цьому, суд звертає увагу, що у вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду чітко зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає доводи скаржника про те, що спори про оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель вирішуються окружним адміністративним судом відповідно до ч.1 ст. 27 Кодексу адміністративного судочинства України, необґрунтованими, оскільки у справі, що розглядається, позивач просить визнати недійсним рішення тендерного комітету Департаменту, а не Антимонопольного комітету України.

Водночас, предметом оскарження у даній справі є рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а не рішення організатора процедури закупівлі.

Отже, спір у даній справі виник не з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності тощо, що унеможливлює застосування до нього положень Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом враховано, що Верховний Суд у складі палати Касаційного адміністративного суду за результатом розгляду адміністративної справи №640/14645/19 вирішив відступити від правового висновку, сформованого в у постановах Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №826/10147/18, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм процесуального права.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, а тому у задоволенні клопотання третьої особи 1 слід відмовити.

Керуючись положеннями ст.ст. 241, 243, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Шулежко