Справа № 420/26488/21
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Одеської митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Одеської митниці в якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.12.2021 р. №UA500130/2021/020194;

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 11.12.2021 р. №UA500130/2021/000055/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Щодо твердження Відповідача: « 1) розділом 10 статті 58 МКУ встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), понесені продавцем, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:- як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цих складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару».

Позивач указав, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими ZHEJIANG ANJI НІЛ YE FURNITURE CO., LTD - не передбачалось. З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Щодо підтвердження витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України, то відповідно до ч.2 ст.53 МК України та згідно Наказу МФУ від 24.05.2012 р. №599 надано Довідку про транспортно-експедиторські витрати №377742 від 01.12.02021 р.

Також, надано Договір №2707/17 від 27.07.2017 р. на транспортно-експедиторське обслуговування.

Крім того, згідно з п.5.1. Контракту №ZA21-2104 від 12.04.2021р.: «Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної партії товару вказуються в Додатковій угоді до цього Контракту». Згідно п. 3 Додаткової угоди №2 від 4 жовтня 2021 р. (до Контракту №ZA21-2104 від 12.04.2021 р.) «Виробник товару зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB Shanghai, Китай до 30.12.2021 р. Фактичною датою поставки вважається дата коносаменту». Посилання на Інкотермс-2010 в Контракті чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Так, згідно ст.А.9. Інкотермс 2010 Перевірка - пакування - маркування (на умовах FOB), «продавець зобов`язаний за свій рахунок оплатити витрати, пов`язані з упаковкою, необхідною для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято зазвичай відправляти обумовлені контрактом товар без упаковки). Останнє здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, способи перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна бути маркована належним чином».

Щодо твердження Відповідача: « 2) пунктом 4.1.3. Договору про транспортно- експедиторське обслуговування від 27.07.2017 № 2707/17 передбачено здійснення платежів за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким, перевезенням протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту видання Експедитором рахунку, але документи про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню відсутні».

Відповідно до Додаткової угоди від 13.08.2021 р., яка є невід`ємною частиною Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 р., № 2707/17 сторони погодили внесення зміни до п.4.1.3 зазначеного договору в частині перевезення вантажу морським сполученням в режимі імпорт та викласти його в наступній редакції: « 4.1.3. А) при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт - платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п.), протягом чотирнадцяти (14) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту в порту призначення, при обов`язковій наявності у Експедитора в обробці/заставі вантажу Клієнта». Вищезазначена додаткова угода була додатково надана Відповідачу до митного оформлення.

Щодо твердження відповідача: « 3) у додатково наданій митній декларації країни відправлення від 22.10.2021 № 00038799 зазначені умови поставка - FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Також, у відповідній графі містяться реквізити транспортного документу №214081698, які відрізняються від наданого до митного оформлення коносаменту № WMS21102074».

Правила Інкотермс-2010 не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB в експортній декларації виробника або в будь - якому іншому документі. Крім того, не визначення у експортній митній декларації географічного пункту переходу обов`язків сторін не впливає на числове значення митної вартості товару.

У відповідній графі митної декларації країни відправлення від 22.10.2021 р., №00038799 містяться реквізити лінійного коносаменту №214081698 від 03.11.2021 р„ які ясна річ відрізняються від реквізитів домашнього коносаменту №WMS21102074. Позивач додатково надав Відповідачу Лінійний коносамент №214081698.

Щодо твердження відповідача: « 4) у надісланому прайс - листі від 11.10.2021 № б/н не визначено умови поставки на яких визнано ціну за одиницю товару». Позивачем додатково було надано до митного оформлення прайс - лист (дійсний з 11.10.2021 р. - 21.10.2021 р.) від ZHEJIANG ANJI HUIYE FURNITURE CO., LTD із зазначенням умов поставки - FOB Shanghai.

Жодних договорів із третіми особами не укладалося; платежі третім особам на користь продавця не здійснювалися; оплата комісійних винагород не здійснювалася; людних інших договорів, окрім Контракту № ZA21-2104 від 12 квітня 2021 р, не укладалося.

Щодо надання Висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини - Позивач зазначив, що у нього відсутнє чітке розуміння того, до яких саме експертних організацій слід звертатися за висновком.

З огляду на зазначене, надані Позивачем для митного оформлення товару документи повністю відповідали вимогам частини 2 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікували оцінюваний товар, не містили розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджували ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною у контракті (інвойсі, додатковій угоді).

Враховуючи зазначене, позивачем було виконано всі вимоги відповідача.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

31.01.2022 р. через канцелярію суду надійшов відзив, який обґрунтований наступним: під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності. Посилаючись зокрема на правила Інкотермс 2000, Наказ Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 №201, яким затверджено Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), зазначає, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ТОВ «Мебельтрейд» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, акредитованим митним органом (картка акредитації від 11.07.2014 р. UA3).

02.12.2021 р. о 15:46:08 надано відповідачу до митного оформлення митну декларацію № UA500130/2021/217694 від 02.12.2021 р., додаток 4, та допоміжні, потрібні для оформлення документи (Додатки 5-20).

Відповідно до умов Зовнішньоекономічного договору (контракту) № ZA21-2104 від 12 квітня 2021 р., укладеного між ТОВ «Мебельтрейд» (Україна) та ZHEJIANG ANJI HUIYE FURNITURE CO., LTD (Китай) конкретне найменування, кількість, ціна і загальна вартість товару кожної партії і умови оплати вказуються у Додатковій угоді, яка є невід`ємною частиною цього Контракту (п.1.4. Контракту).

Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної партії товару вказуються у Додаткової угоді до цього Контракту (п.5.1. Контракту).

Митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом).

03.12.2021 р. отримано електронне Повідомлення №504262 (Додаток 21), в якому зазначено. у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, ознаки підробки та не подані всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема:

1) розділом 10 статті 58 МКУ встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), понесені продавцем, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:- як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цих складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) пунктом 4.1.3. Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 № 2707/17 передбачено здійснення платежів за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту видання Експедитором рахунку, але документи про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню відсутні;

3) у додатково наданій митній декларації країни відправлення від 22.10.2021 №00038799 зазначені умови поставка - FОВ. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Також, у відповідній графі містяться реквізити транспортного документу №214081698, які відрізняються від наданого до митного оформлення коносаменту № WMS821102074;

4) у надісланому прайс - листі від 11.10.2021 № б/н не визначено умови поставки на яких визнано ціну за одиницю товару. Зазначене вище свідчить про можливо наявні ознаки підробки».

Відповідачем було повідомлено про необхідність надання за наявності додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) прейскуранти (прайс - листи), каталоги виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) переклад митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

07.12.2021 р. Листом № 07/12 (Додаток 22) надані пояснення та наявні додаткові документи:

1. Виписку з бухгалтерської документації №14 від 06.12.2021 р., надану відповідно до наказу Міністерства фінансів України №2 від 10.01.2007 р., додаток 23;

2. Додаткову угоду від 13.08.2021 р., до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 р., № 2707/17, додаток 24;

3. Додаткову угоду від 20.05.2021 р. до Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 р., № 2707/17 (про перейменування декларанта на ТОВ «Мебельтрейд»), додаток 25;

4. Прайс-лист (дійсний з 11.10.2021 р. - 21.10.2021 р.) від ZHEJIANG ANJI HUIYE FURNITURE CO., LTD із зазначенням умов поставки - FOB Shanghai, додаток 26;

5. Лінійний коносамент №214081698 від 03.11.2021 р., додаток 27;

6. Переклад митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України, додаток 28.

11.12.2021 р. видано правові акти індивідуальної дії: картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500130/2021/020194 (Додаток 29) та рішення про коригування митної вартості товарів №UА500130/2021/000055/2 (Додаток 30), за яким митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу.

Обґрунтуванням зазначено, що наявні розбіжності не скасовані та не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

У графі 33 Спірного рішення в розділі «обставини прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначені ті ж причини що й в електронному Повідомленні №504262 від 03.12.2021 р.

У спірному рішенні зазначається: з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим, а саме по товару №1 - 4,0100 дол. США/кг (митні декларації №UА500130/2021/209080 від 15.09.2021).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 9 статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано метод визначення митної вартості другорядний: за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару.

Щодо посилань відповідача у оскаржуваному рішенні на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB (Free On Board) Інкотермс 2010.

Відповідно до правил «Інкотермс 2010» за умов FOB (FREE ON BOARD) ст.А.9. Інкотермс 2010 Перевірка - пакування - маркування (на умовах FOB), - продавець зобов`язаний за свій рахунок оплатити витрати, пов`язані з упаковкою, необхідною для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято зазвичай відправляти обумовлені контрактом товар без упаковки). Останнє здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування, були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна бути маркована належним чином.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 - має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими ZHEJIANG ANJI НІЛ YE FURNITURE CO., LTD - не передбачалось.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Також, на підтвердження витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України, то відповідно до ч.2 ст.53 МК України та згідно Наказу МФУ від 24.05.2012 р. №599 надано Довідку про транспортно-експедиторські витрати №377742 від 01.12.02021 р., Договір №2707/17 від 27.07.2017 р. на транспортно-експедиторське обслуговування.

Згідно з п.5.1. Контракту №ZA21-2104 від 12.04.2021р.: «Товар відвантажується на умовах, відповідно до Інкотермс 2010. Конкретні умови відвантаження для кожної партії товару вказуються в Додатковій угоді до цього Контракту».

Згідно п. 3 Додаткової угоди №2 від 4 жовтня 2021 р. (до Контракту №ZA21-2104 від 12.04.2021 р.) «Виробник товару зобов`язується поставити вказаний в п.1 товар на умовах FOB Shanghai, Китай до 30.12.2021 р. Фактичною датою поставки вважається дата коносаменту». Посилання на Інкотермс-2010 в Контракті чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень.

На думку суду, вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Щодо твердження відповідача, що пунктом 4.1.3. Договору про транспортно- експедиторське обслуговування від 27.07.2017 № 2707/17 передбачено здійснення платежів за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким, перевезенням протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту видання Експедитором рахунку, але документи про здійснення оплати послуг по перевезенню та транспортно-експедиторському обслуговуванню відсутні.

Згідно Додаткової угоди від 13.08.2021 р., яка є невід`ємною частиною Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 27.07.2017 р., № 2707/17 сторони погодили внесення зміни до п.4.1.3 зазначеного договору в частині перевезення вантажу морським сполученням в режимі імпорт та викласти його в наступній редакції: « 4.1.3. А) при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт - платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п.), протягом чотирнадцяти (14) календарних днів від дати вивантаження вантажу з борту в порту призначення, при обов`язковій наявності у Експедитора в обробці/заставі вантажу Клієнта». Вищезазначена додаткова угода була додатково надана Відповідачу до митного оформлення.

Щодо тверджень відповідача, що у додатково наданій митній декларації країни відправлення від 22.10.2021 № 00038799 зазначені умови поставка - FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця. Також, у відповідній графі містяться реквізити транспортного документу №214081698, які відрізняються від наданого до митного оформлення коносаменту № WMS21102074.

Правила Інкотермс-2010 не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB в експортній декларації виробника або в будь - якому іншому документі. Крім того, не визначення у експортній митній декларації географічного пункту переходу обов`язків сторін не впливає на числове значення митної вартості товару.

У відповідній графі митної декларації країни відправлення від 22.10.2021 р., №00038799 містяться реквізити лінійного коносаменту №214081698 від 03.11.2021 р„ які відрізняються від реквізитів домашнього коносаменту №WMS21102074. Позивач додатково надав Відповідачу Лінійний коносамент №214081698.

Щодо тверджень відповідача, що у надісланому прайс - листі від 11.10.2021 №б/н не визначено умови поставки на яких визнано ціну за одиницю товару». Позивачем додатково було надано до митного оформлення прайс - лист (дійсний з 11.10.2021 р. - 21.10.2021 р.) від ZHEJIANG ANJI HUIYE FURNITURE CO., LTD із зазначенням умов поставки - FOB Shanghai.

Жодних договорів із третіми особами не укладалося; платежі третім особам на користь продавця не здійснювалися; оплата комісійних винагород не здійснювалася; інших договорів, окрім Контракту № ZA21-2104 від 12 квітня 2021 р, не укладалося.

З огляду на зазначене, надані позивачем для митного оформлення товару документи повністю відповідали вимогам частини 2 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікували оцінюваний товар, не містили розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджували ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною у контракті (інвойсі, додатковій угоді).

Таким чином суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийняте Одеською митницею, є необґрунтованим, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» є такими, що підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 4540,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення №18671 від 20.12.2021 р.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЕЛЬТРЕЙД» судового збору у розмірі 4540,00 грн.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 139, 241,242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» до Одеської митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.12.2021 р. №UA500130/2021/020194.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 11.12.2021 р. №UA500130/2021/000055/2.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебельтрейд» (адреса: 65000, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 72, код ЄДРПОУ 3767954)

Одеська митниця адреса: (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, , телефон , )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.