Справа № 460/12712/21
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 року м. Рівне №460/12712/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник Куль І.В.,

відповідача: представник Парчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Рівненської міської ради щодо неприйняття за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмову в наданні дозволу;

- зобов`язати Рівненську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Рівненської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель комунальної власності для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) орієнтовною площею 0,1200 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та прийняти відповідне рішення згідно зі ст.118 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що бездіяльність відповідача щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність є протиправною.

Ухвалою суду від 14.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.10.2021, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.10.2021 підготовче засідання відкладено на 09.11.2021 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення сторонам повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

09.11.2021 підготовче засідання відкладено на 02.12.2021 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Ухвалою суду від 09.11.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

25.11.2021 (у встановлений судом строк) відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки не ухвалено, оскільки не набрало необхідної кількості голосів та відповідно до п.28.1 Регламенту Рівненської міської ради вважається відхиленим. Прийняття цього рішення на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради є виключно компетенцією та волевиявленням органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

02.12.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 12.01.2022.

09.12.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій спростовано аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.01.2022 закінчено розгляд справи ухваленням рішення суду.

Позивач у судовому засіданні пояснив суду, що з 1989 року постійно користується земельною ділянкою, яка була виділена землевпорядником Корнинської сільської ради. Просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що згідно зі ст.118 Земельного кодексу України позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки.

Проте, будь-яке рішення щодо розгляду цього клопотання відповідачем прийнято не було.

Зазначила, що така бездіяльність відповідача порушує його права та законні інтереси на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою або обґрунтованої відмови в наданні такого дозволу з наведених мотивів.

Просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила суду, що відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки надано не було.

Згідно з Регламентом Рівненської міської ради, проект рішення не набрав відповідної кількості голосів. Таким чином, позивач мав право ще раз звернутися до міської ради з відповідним клопотанням.

Звернула увагу суду на те, що визнання протиправною бездіяльності мало б місце лише у разі, коли відповідач не вчиняв би жодних дій, які належать до його повноважень та обов`язок вчинення яких передбачений законодавством України щодо розгляду звернення позивача. Проте, згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту Рівненської міської ради проект рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою пройшов усі необхідні етапи для його включення в порядок денний. Отже, протиправна бездіяльність відповідача відсутня.

Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши позивача, представників сторін, розглянувши відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11 грудня 2019 року ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг у місті Рівному подав заяву до Рівненської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому безоплатно у власність із земель комунальної власності для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) орієнтовною площею 0,1200га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

До клопотання було додано графічні матеріали із зазначенням місця розташування земельної ділянки, погодження землеустрою.

01 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до міського голови щодо надання інформації про результати розгляду заяви від 11.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому в силу ч.1 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню.

Розглянувши звернення позивача від 01.07.2020 №К-1538/20 Рівненська міська рада листом від 17.07.2020 №К-1538/20 (а.с.6) повідомила, що на підставі поданої заяви на розгляд сесії Рівненської міської ради підготовлено проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 1200 м2 на АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва (для ведення садівництва).

Після погодження в установленому порядку проект рішення, відповідно Регламенту Рівненської міської ради, 15.01.2020 був переданий секретарю міської ради для розгляду його на постійній комісії та на сесії Рівненської міської ради.

22.01.2020 проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" був розглянутий постійною комісією з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування.

Також зазначено, що про прийняття сесію Рівненської міської ради відповідного рішення позивача буде повідомлено в установленому порядку згідно чинного законодавства.

Листом від 12.01.2021 №01-11/488/2 (а.с.7) Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомило позивачу, що на підставі поданої ним заяви від 11.12.2019, на розгляд сесії Рівненської міської ради підготовлено проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки площею 1200кв.м на АДРЕСА_1 для індивідуального садівництва (для ведення садівництва).

Після погодження в установленому порядку проект рішення, відповідно Регламенту Рівненської міської ради, 15.01.2020 був переданий секретарю міської ради для розгляду його на постійній комісії та на сесії Рівненської міської ради.

22.01.2020 проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" був розглянутий постійною комісією з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування.

Проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" був включений до порядку денного засідань сесій Рівненської міської ради 27.02.2020, 12.03.2020, 11.06.2020 та 02.07.2020.

На сесії Рівненської міської ради 02.07.2020 питання щодо виділення вільних земельних ділянок були зняті на довивчення, в томі числі і проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)".

Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради листом від 30.06.2021 №01-11/389 (а.с.8) на звернення позивача від 18.03.2021, повідомило, що згідно із Регламентом Рівненської міської ради, затвердженого рішенням Рівненської міської ради від 23.05.2016 №786 "Про затвердження Регламенту Рівненської міської ради сьомого скликання", рішення на сесіях міської ради приймається більшістю голосів.

На сесії Рівненської міської ради 24.06.2021 проект рішення міської ради "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)", не набрав необхідної кількості голосів депутатів для ухвалення.

Згідно з пунктом 28.1.1 Регламенту Рівненської міської ради, проект рішення, який не набрав необхідної кількості голосів, вважається відхиленим.

Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі статтею 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пунктами "в" частини першої статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Відповідно до вимог частин третьої, четвертої статті 116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд встановив, що 11.12.2019 позивач звернувся з заявою до Рівненської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12га для індивідуального садівництва (для ведення господарства).

Проект рішення Рівненської міської ради №272 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" підготовлений Управлінням земельних відносин та оприлюднений на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради 29.03.2020 (а.с.37).

Згідно з витягом з Протоколу №163 засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від 22.01.2020, комісія ухвалила: не підтримувати проект рішення Рівненської міської ради "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" та рекомендувати відмовити (а.с.39).

За наслідками другого пленарного засідання другої сесії Рівненської міської ради Проект рішення "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (вільна від забудови земельна ділянка)" не набрав необхідної кількості голосів, що підтверджується витягом з протоколу №10 пленарного засідання Рівненської міської ради восьмого скликання (а.с.40).

Судом встановлено і сторони не заперечують, що за результатами розгляду заяви позивача міською радою не було прийняте жодного рішення по суті заяви: ні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні про відмову у його наданні, з наведенням мотивів такої відмови.

Суд зазначає, що відповідно до закону, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою, другою статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, вирішення питань, які є предметом судового розгляду в даній справі, відносяться до повноважень місцевої ради, а за результатами їх розгляду відповідач повинен був прийняти рішення.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду щодо дискреційних повноважень, зокрема, від 23.05.2018 у справі №825/602/17, від 11.09.2019 у справі №819/570/18. Судова практика у цій категорії справ є усталеною.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах міською радою розгляд заяви позивача не мав наслідком жодного визначеного законом результату правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити).

Таким чином, судом встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неприйняття рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "доброго врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" (заява №33202/96), "Oneryildiz v. Turkey" (заява №48939/99), "Moskal v. Poland" (заява №10373/05).

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що оскаржена поведінка суб`єкта владних повноважень не ґрунтується на матеріальному законі, не відповідає критеріям добросовісності та розсудливості, а відтак є протиправною бездіяльністю, яка призвела до порушення права позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови в його наданні.

Суд зазначає, що нормою земельного законодавства встановлено право зацікавленої особи розробити проект землеустрою в разі, якщо відповідний орган державної влади чи орган місцевого самоврядування не надав дозволу на розроблення такого проекту або мотивованої відмови у його наданні.

Однак, вказана норма не скасовує встановленого абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України обов`язку органу місцевого самоврядування розглянути клопотання і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Суд зауважує, що в разі визнання зацікавленою особою обґрунтованості мотивів відмови, підстави для замовлення такою особою проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди будуть відсутніми.

Та обставина, що чинне земельне законодавство не виокремлює випадку судового оскарження бездіяльності органу місцевого самоврядування в разі неприйняття встановленого законом рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови в наданні такого дозволу, не дає підстав для висновку, що вищевказана протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування не може бути предметом судового спору.

У сукупності викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Рівненської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) площею 0,12га, яка розташована по АДРЕСА_1 , підлягає до задоволення.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, яким на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд звертає увагу, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання відповідача розглянути клопотання та за наслідками розгляду останнього прийняти рішення по суті порушених питань відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

За наведеного вище, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Рівненської міської ради, витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00грн, сплачені згідно з квитанцією від 09.09.2021 №1302240, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Рівненської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) площею 0,12га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Рівненську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Рівненської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва (для ведення садівництва) площею 0,12га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та прийняти мотивоване рішення згідно зі ст.118 Земельного Кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської міської ради судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Рівненська міська рада (вул.Соборна, буд.12А, м.Рівне, 33028, ідентифікаційний код юридичної особи 34847334).

Повне рішення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді складено 07 лютого 2022 року.

Суддя О.М. Дудар