Справа № 200/15333/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Справа№200/15333/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі секретаря судового засідання Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у період з 18.06.2016 по 20.07.2020 він проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області. Вже після звільнення позивачу стало відомо про проведення вказаним відповідачем не всіх належних йому сум виплат та компенсацій за період служби, в тому числі за службу в нічний час. Так, як вказує позивач, він чергував в єдиній слідчо-оперативній групі по м. Авдіївка та Ясинуватському району Донецької області цілодобово (протягом чергування), реагуючи на злочини і інші правопорушення та фактично не мав змоги та взагалі не використовував перерву у нічний час. Проте відповідачем протягом служби не в повному обсязі нараховувалась та виплачувалась йому доплата за службу в нічний час, а саме за весь період служби з 18.06.2016 по 20.07.2020 не зазначено 8 годин служби в нічний час за кожний добовий наряд та добове чергування. Кількість годин, за які не було нараховано та виплачено доплату за службу в нічний час складає 1 484 години (загальна кількість відпрацьованих годин в нічний час 2240 756 годин, за які здійснювалася доплата).

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд:

зобов`язати відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області скласти та направити до фінансового підрозділу ГУНП в Донецькій області оновлені довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 Порядку, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, відносно ОСОБА_1 , помісячно за весь період служби з 18.06.2016 по 20.07.2020 з зазначенням 8 годин служби в нічний час за кожний добовий наряд та добове чергування;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу недоплачені грошові кошти за службу в нічний час, згідно поданих відділенням поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області оновлених довідок за формою, визначеною в додатку 1 Порядку, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, відносно ОСОБА_1 , з урахуванням попередньо виплачених грошових коштів.

Представником Головного управління Національної поліції в Донецькій області надано відзив на позовну заяву. Так, зі змісту відзиву вбачається, що службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не і включається в службовий час. Тобто, тривалість робочого часу в нічний час складає 6 годин.

На переконання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області вказані ОСОБА_1 , у позові, норми обліку несення служби в нічний час є помилковими та такими, що не відповідають діючому законодавству, адже обліку підлягає саме фактично відпрацьований час з урахування перерви.

Отже, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 15.11.2021 Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

20 грудня 2021 року суд виніс ухвалу, якою розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 11 год 30 хв 19.01.2022. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

Ухвалою від 19.01.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 . Закрив підготовче провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії. Призначив судовий розгляд по суті на 13 годину 00 хвилин 09 лютого 2022 року.

На судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту громадянина України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

З 18.06.2016 року по 20.07.2020 року позивач проходив службу Авдіївському відділенні Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, що підтверджується довідкою-витягом з послужного списку (а.с.12-13).

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 300 о/с від 17.07.2020 позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Судом з довідки від 09.04.2021 № 502 встановлено, що ОСОБА_1 нарахована та виплачена доплата за роботу в нічний час за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області за період з 18.06.2016 до 20.07.2020: у квітні 2017 року - за січень 2017 року (24 години) в сумі 126,79 грн.; лютий 2017 року (18 годин) - 94,50 грн.; березень 2017 року (54 години) - 259,20 грн.; у травні 2017 року - за квітень 2017 року (60 годин) - 331,58 грн.; у березні 2018 року - за січень 2018 року (36 годин) -180,00 грн.; лютий 2018 року (42 години) - 220,50 грн.; у квітні 2019 року - за січень 2019 року (42 години) - 210,00 грн.; лютий 2019 року (30 годин) - 157,50 грн.; березень 2019 року (42 години) - 221,89 грн.; у травні 2019 року - за квітень 2019 року (20 годин) - 105,00 грн.; у червні 2019 року - за травень 2019 року (34 години) - 164,14 грн.; у вересні 2019 року - за серпень 2019 року (42 години) - 211,26 грн.; у жовтні 2019 року - за вересень 2019 року (18 годин) - 90,00 грн.; у листопаді 2019 року - за жовтень 2019 року (42 години) - 200,45 грн.; у грудні 2019 року - за листопад 2019 року (42 години) - 210,00 грн.; у лютому 2020 року - за грудень 2019 року (48 годин) - 242,89 грн.; у березні 2020 року - за лютий 2020 року (42 години) - 220,50 грн.; у квітні 2020 року - за березень 2020 року (54 години) - 270,00 грн.; у травні 2020 року - за квітень 2020 року (42 години) 211,26 грн.; у червні 2020 року - за травень 2020 року (24 години) - 133,51 грн. (а.с.14-15).

Крім того, судом встановлено, що позивач заступав на добові чергування/наряди у жовтні та грудні 4 рази, у 2017 році - 83 разів, у 2018 році - 71 раз, у 2019 році -75 разів, у 2020 році - 47 разів (а.с. 18).

Позивач вважаючи, що йому невірно розрахована доплата за службу в нічний час, звернувся до суду з цим позовом.

В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Стаття 45 Конституції України гарантує кожному, хто працює, право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Мінімальні гарантії соціальної захищеності працівників установлені в Кодексі законів про працю України, згідно з якими: нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень (частина перша статті 50); при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день; у випадку, коли святковий або неробочий день збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого (частини перша і третя статті 67); тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години (стаття 70); робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі (частина перша статті 72).

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-8а15 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 2340/2705/18.

Правоохоронні органи - державні органи, що на підставі законодавства держави здійснюють правоохоронну (правозастосовну та правозахисну) діяльність.

Діяльність правоохоронних органів спрямована на забезпечення законності і правопорядку, захист прав та інтересів громадян, соціальних груп, суспільства і держави, попередження, припинення правопорушень, застосування державного примусу або заходів громадського впливу до осіб, які порушили закон та правопорядок.

За частиною першою статті 1 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VІІІ) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами статті 2 Закону № 580-VІІІ завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Отже, Національна поліція є правоохоронним органом.

Статтею 91 Закону № 580-VІІІ визначено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Відповідно по частин першої, другої та п`ятої статті 94 Закону № 580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

За унормуванням пункту 4 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Порядок № 260, який набрав чинності 27 травня 2016 року, відповідно до пункту 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 застосовується з дня набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто з 07 листопада 2015 року.

Положення Порядку № 260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

З вищевикладених нормативно-правових актів слідує, що поліцейським протягом всього періоду проходження служби в Національній поліції за несення служби в нічний час передбачена виплата доплати в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

При цьому, суд наголошує, що вказана доплата розраховується саме за фактично відпрацьований час.

Посилання позивача на той факт, що доплата за несення служби в нічний час має бути розрахована із розрахунку 8 годин, тобто з урахуванням часу перерви, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, суд зауважує, що за загальним правилом, а саме відповідно до ст. 66 КЗпП України, працівникам надається перерва для відпочинку і харчування тривалістю не більше двох годин. Така перерва не включається у робочий час.

При цьому працівникам надається право використовувати час такої перерви на свій розсуд, з можливістю відлучатися з робочого місця.

Варто зазначити, що на переконання суду, особа позбавлена права відмовитись та скасувати перерву за власною ініціативою, адже така перерва є однією з обов`язкових гарантій, у тому числі щодо охорони праці, встановлених трудовим законодавством.

Тобто виконання службових функцій під час перерви для відпочинку є ініціативою працівника, та не підлягає додатковій оплаті з боку роботодавця.

Крім того, приписами пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260 чітко визначено, що перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Отже, суд вважає, що відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області не мало підстав для зазначення у довідках обліку несення поліцейськими служби в нічний час відносно ОСОБА_1 8 годин служби в нічний час за кожний добовий наряд та добове чергування, а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи той факт, що суд не знайшов правових підстав для зобов`язання підготувати оновлені довідки, суд вважає такою, що не підлягає задоволенню позовну вимогу ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити недоплачені грошові кошти за службу в нічний час, адже вказана вимога є похідною.

При цьому, судом як в рамках даної справи, так і рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.07.2021 в справі № 200/5257/21 (рішення набрало законної сили) встановлено, що ОСОБА_1 нарахована та виплачена доплата за роботу в нічний час за період проходження служби в ГУНП в Донецькій області за період з 18.06.2016 до 20.07.2020 у повному обсязі, тобто за фактично відпрацьований час.

Решта доводів учасників справи висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи, а відтак позовна заява задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України, за результатами розгляду даної справи, не здійснюється.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до відділення поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (86060, Донецька обл., м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 4), Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86) про зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено 21.02.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб