Справа № 200/3274/21-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року справа №200/3274/21-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В.,

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л.,

за участю: представника позивача Малахова Р.Ю.,

представника третьої особи Підгорної Є.П.,

представника зацікавленої особи - Косик Я.І.,розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лиманської міської ради Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 200/3274/21-а (головуючий І інстанції Михайлик А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, зацікавлена особа Лиманська міська рада Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2020 року № 6999-СГ та зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення індивідуального дачного будівництва, відповідно до зави від 02.12.2020 року № М-9137/0/36-20.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29.12.2020 року № 6999-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення індивідуального дачного будівництва.

Лиманська міська рада Донецької області не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи. Судом не надано належної оцінки графічним матеріалам, які є додатками до заяви позивача до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме, викопіюванню з Генерального плану Краснооскільської зони відпочинку Рубцівського С/С Краснолиманського району Донецької області з позначенням місця розташування бажаної ділянки, оскільки саме цим планом визначено земельні ділянки, які можуть бути передані громадянам у власність чи користування для індивідуального дачного будівництва та відповідно не можуть надаватися як землі сільськогосподарського призначення. Відповідно до Генерального плану земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, знаходиться за межами населеного пункту на території кварталів індивідуальних дачних будинків.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-VI, пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначені землі комунальної власності відповідних територіальних громад. На підставі вказаного Закону Краснолиманська (тепер - Лиманська) міська рада втратила право розпоряджатися землями державної власності, які увійшли до складу Краснооскільської зони відпочинку, затвердженої Генпланом, є землями державної власності, розташовані за межами населених пунктів та передбачаються для відведення у власність чи користування громадянам для індивідуального дачного будвництва. Повноваження щодо передачі таких земельних діялнок у власність чи користування громадян належать органу виконавчої влади районна державна адміністрація відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України, що передбачено п. в ч. 3 ст. 122 ЗК України.

19.07.2020 року набрала чинності постанова ВРУ від 17.07.2020 року № 807-IX «Про утворення і ліквідацію районів», якою ліквідовано Лиманський район та утворено Краматорський, до складу якого увійшла Лиманська міська територіальна громада, межі якої визначаються межами населених пунктів, які входять до складу громади.

Апелянт вважає, що відповідач у спірному наказі правильно зазначив підстави відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, посилаючись на відсутність повноважень для передачі громадянам земель для індивідуального дачного будівництва відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України. Апелянт, посилаючись на ч.ч. 2, 3 ст. 20 Земельного кодексу України, вважає, що суд невірно відніс земельну ділянку, яку бажала отримати у власність позивач, до земель сільськогосподарського призначення.

Крім того, на дату прийняття відповідачем спірного наказу та відкриття провадження за позовом у цій справі вже була утворена та з 15.01.2021 року здійснювала повноваження Краматорська райдержадмінстрація, до повноважень якої віднесено надання у власність або користування земель державної власності для індивідуального дачного будівництва. Тому вважає, що Краматорська РДА є належним відповідачем у справі.

Від третьої особи надійшли пояснення на апеляційну скаргу на рішення суду, в яких вважає незаконним та необгрунтованим рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення індивідуального дачного будівництва.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Краматорську районну державну адміністрацію Донецької області.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечували представники позивача та 3 особи.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, представника зацікавленої особи, представника третьої особи, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває у запасі (угіддя-пасовища) на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів для ведення індивідуального дачного будівництва (ділянка знаходить між ділянками з кадастровими номерами :05:000:1721 та :05:000:1925), орієнтовним розміром 0,1 га, із цільовим призначенням - для ведення індивідуального дачного будівництва. До заяви додані, зокрема, графічні матеріали щодо бажаного розміщення земельної ділянки, викопіювання з Генерального плану Краснооскільської зони відпочинку на землях Рубцівського С/С Краснолиманського району Донецькій області із позначенням бажаної ділянки (а.с. 8-11).

Згідно з Генеральним планом Краснооскільської зони відпочинку на землях Рубцівського С/С Краснолиманського району Донецькій області, що наявний на сайті Лиманської міської ради за посиланням: https://krliman.gov.ua/uk/page/mistobuduvannya-ta-arhitektura та наданим позивачем викопіюванням з нього, бажана нею ділянки перебуває на території кварталу індивідуальних дачних будиночків.

Наказом відповідача від 29.12.2020 року № 6999-СГ позивачу відмовлено у наданні дозволу через те, що витребувана у клопотанні ділянка відноситься до земель комунальної власності, розпорядження якою відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України не входить до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (а.с. 12).

З аналогічним клопотанням про надання дозволу щодо тієї самої ділянки позивач звернулась 08.02.2021 року до центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лиманської міської ради. До звернення додала спірний наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Рішенням Лиманської міської ради від 18.03.2021 року № 8/6-792 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу відмовлено, оскільки зазначена земельна ділянка не належить до земель комунальної власності (а.с. 21).

05.03.2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення службової перевірки у відношенні осіб, якими внесено неправдиві відомості до наказу 29.12.2020 року № 6999-СГ, оскільки бажана позивачем земельна ділянка, щодо якої прийнято спірний наказ, не належить до земель комунальної власності (а.с. 22).

Листом від 18.03.2021 року № М-87/0-257/6-21 повідомлено, що наказом від 29.12.2020 року № 6999-СГ позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та запропоновано повторно звернутися до Головного управління з пакетом документів з урахуванням вимог ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України (а.с. 55).

За ч.ч. 1-4 статті 116 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно п. ґ ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

За п. в ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для індивідуального дачного будівництва.

Згідно ч.ч. 4, 8 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За п. 1, пп. 31 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

За приписами п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Отже, відповідач вповноважений на розпорядження земельними ділянками державної власності сільськогосподарського призначення.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 118 ЗК України встановлено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу. Єдиною підставою для відмови у наданні позивачу дозволу відповідач у спірному наказі визначив те, що запитувана земельна ділянка належить до земель комунальної власності (як зазначила позивач у клопотанні про її надання), а не державної власності.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач зазначив, що позивач звернувся із заявою про надання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, при цьому, відомості публічної кадастрової карти України вказують на те, що витребувана позивачем земельна ділянка, зазначена нею у клопотанні та викопіюванні, частково знаходиться в межах населенного пункту. Враховуючи відсутність у відповідача повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення комунальної власності, позивачу відмовлено у відведенні земельної ділянки, частина якої знаходиться в межах населенного пункту (а.с. 46-47).

При цьому, будь-яких доказів того, що зазначена земельна ділянка належить до земель комунальної власності відповідач не надав.

Відповідно до наданих позивачем суду документів на підтвердження віднесення витребуваної нею земельної ділянки до земель державної власності вбачається, що у листі від 03.01.2020 року № 6/104-20 Відділ у Лиманському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомив, що згідно Схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, зокрема, земельні ділянки із кадастровими номерами :05:000:1304 та :05:000:1925 належать до земель сільськогосподарського призначення державної власності, угіддя-пасовища, землі запасу (позиває бажає отримати земельну ділянку між ділянками з кадастровими номерами :05:000:1721 та :05:000:1925) (а.с. 17).

З аналізу змісту наказів відповідача від 23.03.2020 року № 1762-СГ та 01.10.2020 року № 5183-СГ та заяв ОСОБА_2 , на підставі яких прийнято ці накази, земельна ділянка між ділянками з кадастровими номерами :05:000:1011 та :05:000:1925 належить до земель сільськогосподарського призначення державної власності та щодо неї надано ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва (а.с. 23-26).

Земельній ділянці, що згідно даних Публічної кадастрової карти України присвоєно кадастровий номер :05:000:2434 (знаходиться між ділянками з кадастровими номерами :05:000:1011 та :05:000:1925, остання з яких є сусідньою із тою, що, у свою чергу, витребовується позивачем) є відповідно до цієї карти земельною ділянкою державної власності (скрін карти надано позивачем суду) (а.с. 10).

Щодо посилання апелянта на п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-VI, який з 01.01.2013 року набрав чинності.

За п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245 з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

Згідно пп. а, б п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245 у державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Щодо посилань відповідача на постанову КМУ від 16.11.2020 року № 1113 в обґрунтування віднесення витребуваної позивач земельної ділянки до земель комунальної власності суд зазначає наступне. Пунктом 1 цієї постанови вказано Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

4) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акта приймання-передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

Відповідачем не надано будь-яких доказів здійснення передачі запитуваної позивачем ділянки із земель державної власності до земель комунальної власності.

Враховуючи відсутність доказів віднесення запитуваної позивачем земельної ділянки до земель комунальної власності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2020 року № 6999-СГ.

При вирішенні вимог позивача стосовно зобов`язання відповідача надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення індивідуального дачного будівництва суд виходить з наступного.

За ч. 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зважаючи на викладене вище та недоведення відповідачем наявності законних підстав для відмови у наданні дозволу позивачу, у відповідача були відсутні будь-які інші законні варіанти поведінки, аніж видати його позивачу. Отже, жодних дискреційних повноважень суб`єкт владних повноважень - відповідач у даних спірних правовідносинах не мав.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Рубцівської сільської ради Лиманської об`єднаної територіальної громади Лиманського району Донецької області за межами населених пунктів, для ведення індивідуального дачного будівництва.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лиманської міської ради Донецької області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року у справі № 200/3274/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, зацікавлена особа Лиманська міська рада Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко