Справа № 400/4743/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
18.02.2022р. Справа № 400/4743/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про роз`яснення рішення у справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів:1. Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України, пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168 2. Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
про:звизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звертався до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 та Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік та 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.09.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2015 рік по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.09.2018 року;

- зобов`язати фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 15.09.2018 року; середній заробіток за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року позовні вимоги задоволено частково.

На виконання зазначеного рішення судом 09.09.2020 року були видані виконавчі листи.

Ухвалою від 20.11.2020 року суд замінив боржників: у виконавчому провадженні № 63166963 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року у справі № 400/4743/19 Військову частину НОМЕР_2 його правонаступником Військовою частиною НОМЕР_1 ; у виконавчому провадженні № 63166914 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року у справі № 400/4743/19 Військову частину НОМЕР_2 його правонаступником Військовою частиною НОМЕР_1 .

Ухвалою від 12.03.2021 року суд встановив способи виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року у справі № 400/4743/20 шляхом:

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій тривалістю 14 календарних днів за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.09.2018 року;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку.

"30" грудня 2021 р. від позивача надійшла заява про роз`яснення виконання рішення Миколаївського окружного адміністратвиного суду від 11.03.2020 року у справі № 400/4743/19 в частині стягнення середнього заробітку, вказавши в якому розмірі має бути виплачено відповідачем кошти на виконання рішення суду та чи підлягають застосуванню при виконанні судового рішення вимоги постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц.

В обґрунтування заяви зазначено, що належний до виплати розмір середнього заробітку за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку, є величенної виключно індивідуальної, у кожному конкретному випадку, та повинна бути визначена органом, який виносить рішення по суті спору.

Державний виконавець під час виконавчого провадження позбавлений повноважень самостійно обраховувати цю суму, тим більше враховуючи вимоги постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц щодо дотримання справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця.

Однак, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Так, оскільки рішення у справі № 814/334/17 було ухвалено в порядку письмового провадження, то і питання щодо роз`яснення судового рішення також вирішується судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву відповідача, суд зазначає наступне:

Конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим КАС України не містить, а зі змісту приписів ст. 254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню).

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Щодо викладених у заяві доводів, суд зазначає, що у рішенні від 11.03.2020 року чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених КАС України.

Резолютивна частина рішення узгоджена з мотивувальною частиною та містить пряме посилання на неї, висновки, в свою чергу, викладені у мотивувальній частині. Рішення винесено на підставі наявним у справі матеріалів.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 11.03.2020 року у справі № 400/4743/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих