Справа № 500/3278/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 500/3278/21 пров. № А/857/22316/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Ільченко А.З.

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта Сампара Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Подлісна І.М. о 10 год. 36 хв. у м. Тернопіль, повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року) у справі № 500/3278/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу № 34 від 16 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції № 34, від 16.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 34, від 16.04.2021, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог ч. 1, пунктів 2, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі п. 3 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Позивач вважає оскаржуваний наказ таким, що підлягає до скасування.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 в задоволенні адміністративний позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування, а позивач не спростував встановлені порушення допущені, що виразились у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог ч. 1, пунктів 2, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі п. 3 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що його притягнуто до відповідальності за неіснуюче порушення і відповідачем не зазначено норми закону чи нормативного правового акта, який би забороняв працівникам поліції, внести відповідні відомості до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції». Крім цього вказує на порушення порядку проведення службового розслідування.

Відповідач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянта та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 20.02.2021 відповідно до затвердженої начальником УПП в Тернопільській області ДПП розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП з 08:00 по 20:00 год. до несення служби в якості приданих сил роти, в складі екіпажу «Юпітер Т-1» залучений інспектор взводу роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 та інспектор взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 . Старшим нарядом визначено лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Згідно журналу «Обліку, видачі, повернення технічних засобів, засобів зв`язку та приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається» у відділі зв`язку та телекомунікацій УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 для належного реагування на повідомлення по зверненнях громадян за телефонною лінією екстреного виклику наряду поліції, отримав планшетний пристрій № 35 з програмним забезпеченням, інтегрованим до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП).

20.02.2021 на телефонну лінію екстреного виклику наряду поліції «102» о 16:47 надійшло повідомлення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_1 , «його сусід в першому під`їзді на останньому поверсі у нетверезому стані вчиняє з ним сварку», якому, присвоєно реєстраційний номер журналу єдиного обліку Тернопільського районного управління поліції в Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 20.02.2021 № 7814.

20.02.2021 о 16:48 год. виклик прийняв наряд «Юпітер Т-1» та прибув за адресою о 17:25. Під час опрацювання даного замовлення у позивача розряджався планшет. В радіоефір екіпаж повідомив, щоб їм поставили прибуття, чого на жаль не сталося. Під час спілкування із заявником заряд батареї становив 76%. Під час розмови із стороною конфлікту, напарник залишився в коридорі розмовляти із заявником, а позивач пішов на поріг квартири говорити із чоловіком та жінкою, які зі слів заявника, були п`яні. Під час слідкування ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, при внесенні даних планшет дуже швидко почав втрачати заряд батареї. Відповідно до п. 1 розділу XII наказу МВС України від 27.04.2020 № 357; позивачем в системі ІПНП, у найстисліший строк було опрацьовано зміст замовлення та вказано зауваження, які він зазначив у вільному полі, після чого планшет вимкнувся, деякі слова в рапорті були автоматично виправленні системою Т-9.

Тобто, порушення положень п. 3 розділу IX Наказу МВС від 27.04.2020 № 357 - відсутнє. У радіоефір було здійснено повідомлення про те, щоб зафіксували прибуття на місце події.

Наказом ГУНП в Тернопільській області № 28 від 18.03.2021 було призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

У відповідності до п. 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок) підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відтак, наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 34, від 16.04.2021 притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог ч. 1, пунктів 2, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі п. 3 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Позивач вважаючи оскаржений наказ протиправним, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VII) передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження;2) догана;3) сувора догана;4) попередження про неповну службову відповідність;5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

За приписами ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 7-8 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 2 розділу VI Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Матеріали справи свідчать, що позивач у власноруч написаних письмових поясненнях не заперечив факту внесення ним відомостей до електронного рапорту наступного змісту: «P.S ЮНОША ПОМІНЯВ В УППДЦП СХОДИ, А БАТАРЕЇ В ПЛАНШЕТІ НІ, ТОМУ ВОНИ НІЧОГО НЕ ТРИМАЮТЬ», а натомість зазначив, що ним було вказано зауваження, які були внесені у вільному полі, після чого планшет вимкнувся, а деякі слова в рапорті були автоматично виправлені системою T9.

В той же час, як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивачем не описано, чи вживалися ним заходи для заміни планшета, чи повідомляв він сектор зв`язку та телекомунікації УПП в Тернопільській області ДПП про несправність пристрою, чи намагався зарядити планшет у службовому транспортному засобі за допомогою зарядного пристрою. При цьому згідно відомості до «Журналу обліку видачі, повернення технічних засобів, засобів зв`язку та приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видається» від 20.02.2021 з`ясовано, що 20.02.2021, перед заступанням на денну зміну чергування, лейтенант поліції ОСОБА_1 отримав для службового користування справні планшет інв. № 35, портативні відеореєстратори інв. № 00033, інв. № 00121 та інв. № 00133, портативну радіостанцію інв. № ВО-1474.

Враховуючи наведене вище колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування, за наслідками, якого прийнято оскаржуваний наказ, якими до позивача застосовано дисциплінарні стягнення, а позивач у свою чергу не спростував встановлені порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 500/3278/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року