Справа № 640/131/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/116
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ № 640/131/21

за позовомОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про:

визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, пов`язану з порушенням права ОСОБА_1 на звернення громадян, передбачене статтею 40 Конституції України та статтями 1 та 3 Закону України "Про звернення громадян", та виражену у непроведенні розгляду по суті Скарги ОСОБА_1 від 06.10.2020р. з приводу неналежного порядку підтвердження та повідомлення заявника про надходження до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, заяви про вчинення кримінального правопорушення;

зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 розглянути по суті Скаргу ОСОБА_1 від 06.10.2020р. з приводу неналежного порядку підтвердження та повідомлення заявника про надходження до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою суду від 11.03.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку прощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

13.04.2021 р. надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 р. ОСОБА_1 подав на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 скаргу, у якій повідомив про те, що ним 02.10.2020 р. на електронну пошту dbr.gov.ua/ter/kyiv направлено заяву до Територіального управління ДБР у м. Києві про кримінальні правопорушення в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, і станом на 06.10.2020 р. відсутнє підтвердження її отримання.

Листом Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 р. за №10-16-06-22939 Територіальному управлінню ДБР, розташованим у м. Києві доручено до 15.10.2020р. повідомити вхідний реєстраційний індекс зареєстрованої заяви ОСОБА_1 та результати її розгляду.

Листом від 13.10.2020 р. за №11-Ч-10056/02-2020 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві, надано відповідь, згідно з якою повідомлено про те, що оскільки заява не містить достатніх та обґрунтованих обставин згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України, вона не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Листом від 15.10.2020 р. за №11-24550/02-2020 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві, повідомлено про результати розгляду листа від 13.10.2020 р. Державне бюро розслідувань.

Листом від 27.10.2020 р. за №30428-10/10-16-06-15039/20 за підписом заступника керівника Управління забезпечення діяльності ДБР ОСОБА_1 повідомлено про розгляд його звернення з наданням відповіді листом від 13.10.2020 р. за №11-Ч-10056/02-2020 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправною бездіяльність щодо розгляду його звернення по суті з таких підстав.

Позивач зазначає, що після отримання скарги відповідач не вчинив жодних дій щодо її розгляду по суті, тоді як доручив її розгляд іншій особі, а відповідь на скаргу була надана листом від 13.10.2020 р. за №11-Ч-10056/02-2020 Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві.

Відповідач - Державне бюро розслідувань - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що скарга від 06.10.2020 р. була розглянута належним чином з наданням відповіді.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 1, 3 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 р. №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно зі ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно зі ст. 18, 19 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, в тому числі, особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, в тому числі, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

В даному випадку 06.10.2020 р. ОСОБА_1 подав на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 звернення, яке названо скаргою, про, згідно з її змістом вона не містить вимоги про поновлення прав і захист законних інтересів позивача, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів (в даному випадку - Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві), тоді як містить лише висловлення обурення позивача щодо функціонування сервісу - електронної адреси для подання повідомлення про злочин, що більше відповідає такій формі звернення як пропозиція (зауваження).

Незважаючи на те, що подане звернення не є по суті скаргою, Державне бюро розслідувань вжило передбачені Законом № 393/96-ВР заходи для його розгляду, а саме, - скерувало його на розгляд Територіальному управлінню ДБР, розташованим у м. Києві, на електронну пошту якого позивачем 02.10.2020 р. направлено заяву про кримінальні правопорушення в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України.

При цьому, оскільки звернення позивача від 06.10.2020 скаргою не є, то заборона, передбачена ч. 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, не застосовується.

Листом від 13.10.2020 р. за №11-Ч-10056/02-2020 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві, надано відповідь, згідно з якою повідомлено про те, що оскільки заява не містить достатніх та обґрунтованих обставин згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України, вона не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, тобто, звернення розглянуте по суті з наданням відповіді у строк, передбачений ст. 20 Закону № 393/96-ВР, та встановлений для розгляду листом Державного бюро розслідувань від 13.10.2020 р. за №10-16-06-22939.

Підстави для висновку про обов`язок розглянути звернення особисто ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у суду відсутні.

Також суд зазначає, що зміст листа від 13.10.2020 р. за №11-Ч-10056/02-2020 Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Києві, про те, що оскільки заява не містить достатніх та обґрунтованих обставин згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України, тобто, підстави відмови у реєстрації заяви по суті не вирішуються в порядку Закону № 393/96-ВР, а можуть бути оскаржені в порядку КПК України.

Зокрема, позивачем долучено до матеріалів справи копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 29.10.2020 р. у справі №760/22643/20, якою скаргу позивача за аналогічних обставин на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 Безкоровайного Б., яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, задоволено, в порядку КПК України.

Відповідно, підстави відмови по суті у реєстрації заяви позивача до Територіального управління ДБР у м. Києві про кримінальні правопорушення в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, можуть бути предметом розгляду в судовому порядку згідно з КПК України, тоді як не є предметом розгляду в порядку Закону № 393/96-ВР.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вимог законодавства під час розгляду звернення позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 03.02.2022 р.