Справа № 120/3760/21-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3760/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

21 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вінницький національний аграрний університет про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вінницький національний аграрний університет про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року клопотання Міністерства освіти та науки України про залишення без розгляду позову в адміністративній справі № 120/3760/21-а ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницького національного аграрного університету про зобов`язання вчинити дії задоволено; залишено без розгляду позов в адміністративній справі № 120/3760/21-а ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Вінницького національного аграрного університету про зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що суд першої інстанції не встановив, яким чином листи відповідача від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, від 13.03.2020 року за № 1.6/44-20 та від 10.02.2020 року були направлені ОСОБА_1 , не послався на відповідні трекінги рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень тощо.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у грудні 2020 року позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до відповідача за участю третьої особи про зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою вказаного суду від 26.03.2021 року по справі № 127/27992/20 було задоволено клопотання третьої особи та закрито провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. В ухвалі суду вказано, що предметом даного спору є передача об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад.

16.04.2021 року позивач із вказаним позовом звертається до Вінницького окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 19.04.2021 року по справі № 120/3450/21-а позовна заява повертається заявникові.

21.04.2021 року позивач повторно звертається до суду із цією позовною заявою. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021 року головуючим суддею по справі визначений Яремчук К.О.

Ухвалою суду від 26.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачеві наданий строк на усунення недоліків у зв`язку із необхідністю надання до суду доказів сплати судового збору та заяви про поновлення строку звернення до суду, оскільки позивач дізналась про порушення своїх прав 13.03.2020 року.

06.05.2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Згідно вказаної заяви позивач повідомила суд, що 20.11.2020 року їй стало відомо про порушення своїх прав.

Суд прийняв до уваги вказане посилання позивача та з урахуванням існування юрисдикційного конфлікту, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду ухвалою суду від 17.05.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вказаної ухвалою до участі у справі було залучено у якості третьої особи - Вінницький національний аграрний університет. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2021 року.

07.06.2021 року до суду від третьої особи надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки питання приватизації вказаного гуртожитку виникло ще наприкінці 2019 року. Позивач у 2019 році зверталась до відповідача щодо цього питання, а також до інших державних органів. Твердження позивача про те, що їй стало відомо про порушення своїх прав 20.11.2020 року не відповідає дійсним обставинам справи. Третя особа вказує, що найпізніше позивач могла дізнатись про порушення своїх прав у вересні 2020 року.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущений строк звернення до суду із цим позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, в позовній заяві позивач вказувала, що предметом спору є вимога про зобов`язання відповідача виконати норми Закону України «Про передачу об`єктів державної та комунальної власності» та передати сімейний гуртожиток ( АДРЕСА_1 ) до комунальної власності територіальної громади м. Вінниця. Позов спрямований на зобов`язання вчинити відповідні дії внаслідок відмови відповідача у передачі вказаного гуртожитку. Надалі позивач, без вказання конкретних дат зазначає, що неодноразово і особисто, і разом із іншими фізичними особами зверталася до відповідача з вимогою виконання норм законодавства та прийняття рішення щодо передачі вказаного гуртожитку у комунальну власність Вінницької територіальної громади. Позивач посилається на листи відповідача від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, як на відмову відповідача у передачі гуртожитка та вказує, що підстави відмови, визначені у цих листах суперечать нормативним актам тощо. При цьому, до позовної заяви додає також лист відповідача від 13.03.2020 року за № 1.6/44-20 та від 10.02.2020 року.

Згідно вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до вимог КАС України позивачем у позові повинно бути зазначений предмет та підстави позову.

З наведеного вбачається, що позивачем у якості підстави позову вказано відмову відповідача у передачі вказаного гуртожитку у комунальну власність територіальної громади м. Вінниця на звернення позивача до нього із такою вимогою. Зазначена відмова викладена відповідачем, на вказівку позивача у позові, у листах від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, від 13.03.2020 року за № 1.6/44-20 та від 10.02.2020 року.

Суд вказує, що приймає до уваги вказані посилання позивача на листи відповідача від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, від 13.03.2020 року за № 1.6/44-20 та від 10.02.2020 року, як на відповідь - відмову на її звернення із вимогою щодо передачі гуртожитку у комунальну власність, оскільки позивач наполягає у позовній заяві на тому, що звернення до відповідача стосовно вирішення цього питання відбувались неодноразово.

Надалі 06.05.2021 року до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Згідно вказаної заяви позивач повідомила суду, що вона особисто до відповідача не зверталася, а відповіді на звернення інших осіб до неї не надходили. Вона особисто 20.07.2020 року зверталась до міського суду з позовом. В ході розгляду такої справи Вінницьким національним аграрним університетом було надано до суду разом із відзивом на позов лист відповідача про відсутність правових підстав для передачі гуртожитку. За таких обставин, фактично позивачеві 20.11.2020 року стало відомо про порушення своїх прав. Позивач у цій заяві не надала пояснень стосовно наданих нею до позову листів відповідача від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, від 13.03.2020 року за № 1.6/44-20 та від 10.02.2020 року, на які вона посилається як на відмову відповідача, саме на її звернення до нього та порушення такими відмовами її прав.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 особисто надала до суду вищезазначені листи-відповіді, у колективних зверненнях до МОН наявний ії особистий підпис, що в свою чергу підтверджує, що остання зверталася до МОН та своєчасно отримала відповіді на звернення.

А тому, суд першої інстанції правомірно критично оцінив пояснення позивача, викладені у заяві про усунення недоліків позовної заяви від 06.05.2021 року, оскільки такі пояснення повністю суперечать поясненням, викладеним позивачем у позовній заяві, вказаним листам відповідача та обставинам, викладеним позивачкою у позовній заяві, з якою вона зверталась до місцевого суду 20.07.2020 року.

Як вже зазначалось, позивач у цій позовній заяві вказує, що неодноразово зверталась до відповідача і особисто, і разом з іншими особами, між тим у заяві про усунення недоліків позовної заяви зазначає, що особисто до відповідача не зверталась.

Крім цього, твердження позивача щодо відсутності її особистого звернення до відповідача спростовується листом відповідача, який адресований позивачці від 10.02.2020 року (а.с. 19 т. 1). З цього листа вбачається, що позивач особисто зверталась на урядову гарячу лінію 24.01.2020 року та письмово зверталась за № Д-10782/0-19 від 02.12.2019 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у період з 2019 року розпочала займатися вирішенням питання передачі гуртожитку у комунальну власність. Дійсно у листопаді 2019 року позивач разом із іншими фізичними особами зверталась до відповідача щодо вирішення питання передачі гуртожитку. Вказане звернення зареєстроване відповідачем 02.12.2019 року за вхід. номером Д-10782/0-19 (а.с. 242 т. 1). На вказане звернення відповідачем надана відповідь від 20.01.2020 року за № 11/15-20 (а.с. 249 т. 1), в якій зазначено про відсутність правових підстав для передачі гуртожитку в комунальну власність для подальшої приватизації.

Саме на цю відповідь відмову позивач посилається у позовній заяві по даній справі.

Крім цього, 13.03.2020 року відповідачем саме позивачці надана відповідь за № 1.6/44-20 (а.с. 20 та 253 т. 1) на її звернення від 04.02.2020 року № БО-10220797 також стосовно відсутності правових підстав для передачі гуртожитку.

До того ж, з листа відповідача від 09.06.2020 року також вбачається, що відповідачем було відмовлено у передачі гуртожитка у комунальну власність. Про вказаний лист позивач зазначає у позовній заяві, з якою зверталась до місцевого суду 20.07.2020 року і що, в свою чергу, суперечить її твердженню про те, що цей лист від 09.06.2020 року було надано Вінницьким національним аграрним університетом тільки під час розгляду справи у місцевому суді.

Аналіз наведеного доводить, що твердження позивача про те, що вона дізналась про порушення своїх прав лише 20.11.2020 року під час розгляду справи у місцевому суді спростовуються матеріалами справи, відповідно не можуть бути прийняті судом до уваги та не можуть бути визнані судом поважними.

Таким чином, позивач у цій справі чітко висловила свою позицію стосовно часу, з якого вона дізналась про порушення своїх прав, яка спростовується матеріалами справи.

Суд зазначає, що з наведеного вбачається, що позивач з листопада 2019 року неодноразово (04.02.2020 року) зверталась до відповідача і особисто, і разом з іншими фізичними особами стосовно вирішення питання щодо передачі гуртожитку в комунальну власність. Відповідями від 20.01.2020 року, 13.03.2020 року тощо позивачеві були надані відповіді про відмову у такій передачі, а саме відсутність правових підстав для такої передачі. Про вказані відмови позивач була обізнана, оскільки зазначає про це саме у цій позовній заяві та позовній заяві від 20.07.2020 року, що також підтверджується матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не встановив, яким чином листи відповідача від 20.01.2020 року, від 09.06.2020 року за № 1/11-3847, від 13.03.2020 року за №1.6/44-20 та від 10.02.2020 року були направлені ОСОБА_1 , не послався на відповідні трекінги рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач отримувала вказані листи та була повідомлена про їх наявність.

Суд приймає до уваги, що вперше із цим позовом позивач звернулась до місцевого суду в грудні 2020 року. Як вже зазначалось, про порушення своїх прав позивач дізналась ще у січні 2020 року.

У відповідності до вимог ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, позивачем було пропущений строк звернення до суду із цим позовом. При чому, у цій справі позивач скористалась своїм правом на надання заяви про поновлення строку звернення до суду шляхом визнання причин пропуску строку поважними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що клопотання відповідача та третьої особи про залишення позову без розгляду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.