Справа № 140/16216/21
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 140/16216/21 пров. № А/857/168/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої З.М., Маткоської З.М.,

за участю секретаря Ільченко А.З.,

представника апелянта Таран О.П.,

представника позивача Войчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року (ухвалене головуючим суддею Ковальчук В.Д. у м. Луцьк) у справі № 140/16216/21 за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося до суду першої інстанції із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування заяви вказував на те, що Головним управлінням ДПС у Волинській області винесено наказ від 22.12.2021 №3770 «Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Абсолют-Авто» (), яким визначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача з 23.12.2021 тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з лютого 2021 року. При виході 23.12.2021 - 24.12.2021 за податковою адресою підприємства: 43025, Волинська область, місто Луцьк, вул. Коперника, буд. 8А, оф. 13, встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» керівника/головного бухгалтера Матчука Юрія Степановича або інших законних представників відповідача. Працівниками контролюючого органу здійснено спробу зв`язатись із директором даного товариства за телефоном, зазначеним у ІТС Податковий блок ), проте відповіді не отримано. Крім цього, на адресу ТОВ «Абсолют-Авто» неодноразово направлялись листи-повідомлення про початок перевірок та необхідність забезпечення присутності посадових осіб підприємства за місцем реєстрації для вручення копій наказів та ознайомлення з направленнями на перевірку. Однак зазначені вище листи повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання». На думку позивача, вказані дії відповідача свідчать про уникнення від проведення перевірок. На підставі викладеного о 10 годині 00 хвилин 24.12.2021 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Абсолют-Авто», а тому просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 заяву задоволено повністю. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто», застосованого на підставі рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 24.12.2021 про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Рішення допущено до негайного виконання.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, фактично, у зв`язку з відсутністю за юридичною адресою посадових та інших уповноважених представників товариства, здійснив недопуск посадових осіб позивача до проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Абсолют-Авто», всупереч вимогам ст. 81 ПК України, у зв`язку з чим рішення ГУ ДПС у Волинській області від 24.12.2021 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Абсолют-Авто» є підставним та обґрунтованим.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що товариство та його посадові особи не відмовлялись від отримання наказу на перевірку, не відмовляли у допуску до такої перевірки, а мало місце виключно відсутність посадових осіб за місцем роботи, що регламентовано в межах норм чинного законодавства та у зв`язку із пандемією, з метою запобігання поширення коронавірусу на підставі ч. 2 ст. 60 КЗпП України директором 30.09.2021 прийнято Наказ № 4/21 про запровадження дистанційної роботи, про що доведено до відома усіх працівників підприємства. Крім цього цей наказ було направлено податковому органу із супровідним листом 10.09.2021 вих. 936/12 через електронний кабінет платника податків.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги та надала пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Головним управлінням ДПС у Волинській області винесено наказ від 22.12.2021 № 3770 «Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Абсолют-Авто» (), яким визначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідача з 23.12.2021 тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх періодах з лютого 2021 року.

З метою вручення копії наказу від 22.12.2021 № 3770 та ознайомлення з направленнями на перевірку від 23.12.2021 № 4144, № 4145, щодо проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Абсолют-Авто» працівниками управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області здійснено виїзд 23.12.2021 та 24.12.2021 за податковою (юридичною) адресою платника податків: 43025, Волинська область, місто Луцьк, вул. Коперника, буд. 8А, оф. 13.

При виїзді 23.12.2021 за вказано адресою підприємства встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» керівника/головного бухгалтера Матчука Юрія Степановича або інших законних представників відповідача.

За зазначеною вище адресою знаходиться чотириповерхова будівля з офісними приміщеннями. Під час візуального огляду на третьому поверсі даної будівлі працівники податкового органу встановили вивіску ТОВ «Абсолют-Авто» на стенді каб. № 13. Працівником даного офісного приміщення (каб. № 13) було повідомлено посадових осіб позивача про те, що керівника/головного бухгалтера ТОВ «Абсолют-Авто» на даний момент немає на робочому місці, а працівники перебувають на дистанційній роботі у зв`язку із запобіганням поширенню на території України коронавірусної хвороби Covid-19.

Крім того, працівниками ГУ ДПС у Волинській області було здійснено телефонний дзвінок за номером телефону, який зазначений в ІТС «Податковий блок» ) до директора даного товариства, проте даний номер не відповідав.

У зв`язку із зазначеним, станом на 16 год. 50 хв. 23.12.2021, посадові особи позивача не мали можливості вручити копію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 22.12.2021 № 3770 та ознайомити з направленнями на проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» або законних представників товариства, а, відтак, і розпочати й провести вищезазначену перевірку.

В результаті цього посадові особи ГУ ДПС у Волинській області склали акт № 1952/07-02/43608936 від 23.12.2021 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» () за місцезнаходженням.

Також при виїзді 24.12.2021 за податковою адресою відповідача встановлено відсутність посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» або інших законних представників підприємства. Додатково працівниками контролюючого органу здійснено спробу зв`язатись із директором даного товариства за телефоном, зазначеним у ІТС «Податковий блок» ), проте відповіді не отримано.

У зв`язку із зазначеним, станом на 09 год. 30 хв. 24.12.2021, посаді особи позивача не мали можливості вручити копію наказу ГУ ДПС у Волинській області від 22.12.2021 № 3770 та ознайомити з направленнями на проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадових осіб ТОВ «Абсолют-Авто» або законних представників товариства, а, відтак, і розпочати й провести вищезазначену перевірку, про що склали акт № 1961/07-02/43608936 від 24.12.2021 про відмову у проведення перевірки.

Також матеріалами справи підтверджено неможливість проведення посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області протягом 2021 року перевірки ТОВ «Абсолют-Авто» у зв`язку з відсутністю посадових осіб відповідача або інших законних представників товариства.

Крім того, на адресу ТОВ «Абсолют-Авто» неодноразово направлялись позивачем листи-повідомлення про початок перевірок та необхідність забезпечення присутності посадових осіб підприємства за місцем реєстрації товариства для вручення копій наказів та ознайомлення з направленнями на перевірку. Однак вищезазначені листи повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Вказані вище факти унеможливлюють проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення. Водночас контролюючим органом було дотримано всіх законодавчо визначених умов проведення перевірки ТОВ «Абсолют-Авто».

24.12.2021 о 10 год. 00 хв. Головним управлінням ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Абсолют-Авто».

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України (далі ПК України) адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

За приписами п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно із абзацами першим, третім п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно із ч. 7 ст. 283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Пунктами 1 - 3 розділу IV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за № 948/30816, передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом ІІІ цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2). Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні. Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під підпис: 1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; 2) іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Абсолют-Авто» від 24.12.2021 прийняте на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, оскільки платник податків ТОВ «Абсолют-Авто» відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Як уже встановлено судом та зазначалось вище, на підтвердження передбаченої підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України обставини, заявник надав суду копії актів про неможливість проведення перевірки ТОВ «Абсолют-Авто» від 23.12.2021 № 1952/07-02/43608936 та про відмову у проведенні перевірки № 1961/07-02/43608936 від 24.12.2021.

Згідно із абзацами першим - третім п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків. Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта. У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до абзацу 4 п. 81.2 статті 81 ПК України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За приписами підпункту 1.4.5 пункту 1.4 (Організація роботи у разі неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням) Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 № 470 (далі - Методичні рекомендації № 470), у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням) посадовими (службовими) особами органу ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.

Підпунктом 1.4.6 п. 1.4 (Організація роботи у разі відмови в допуску платником податків до проведення перевірки або відмови від її проведення) Методичних рекомендацій № 470 передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу ДПС до проведення перевірки або відмови від її проведення такими посадовими особами за місцем проведення перевірки невідкладно складається акт у двох примірниках, що засвідчує факт відмови, який реєструється у контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Такий акт складається у довільній формі з обов`язковим наведенням у ньому: підстав для перевірки (документів (наказів, направлень), оформлених для її проведення); П.І.Б. посадових (службових) осіб органів ДПС, які прибули для проведення перевірки та у допуску для проведення перевірки яким було відмовлено та/або яким було відмовлено у проведенні такої перевірки; інформації щодо дотримання передбачених пунктом 77.4 статті 77 та пунктом 78.4 статті 78 Кодексу вимог щодо надіслання (вручення) наказів (та повідомлень при проведенні планових документальних перевірок) для надання права на проведення таких перевірок; інформації щодо дотримання передбачених пунктом 81.1 статті 81 Кодексу умов допуску до проведення перевірки в частині пред`явлення (вручення) під розписку відповідних документів; дати та часу відмови у допуску/відмови від проведення перевірки; П.І.Б. платника податку (посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції), які заявили про відмову у допуску до перевірки та/або відмовились від її проведення, і заявлених ними причин відмови; інформації щодо надання платником податку (посадовими (службовими) особами платника податків (його представниками або особами, які фактично проводять розрахункові операції)) письмових пояснень до складеного посадовими особами органу ДПС акта; наводяться інші обставини, що засвідчують зазначені у цьому акті факти (у разі необхідності). Зразок форми акта про відмову в допуску до проведення/відмови від проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки наведено у додатку 9 до Методичних рекомендацій.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів вважає за потрібне вказати на те, що адміністративний арешт майна платника податків, як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, може бути застосований на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно із абзацом 1 п. 81.2 статті 81 ПК України факт відмови має бути засвідчений відповідним актом, який складається у двох примірниках, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків, такий акт невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

З огляду на зазначене вище колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний арешт майна платника податків, як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, не може бути застосований на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України у випадку складання акту про неможливість проведення перевірки.

Щодо складення акту про відмову у проведенні перевірки № 1961/07-02/43608936 від 24.12.2021 то суд вважає за потрібне зазначити таке.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що товариство та його посадові особи не відмовлялись від отримання наказу на перевірку, не відмовляли у допуску до такої перевірки, а мало місце виключно відсутність посадових осіб за місцем роботи, що регламентовано в межах норм чинного законодавства та у зв`язку із пандемією, з метою запобігання поширення коронавірусу на підставі ч. 2 ст. 60 КЗпП України директором 30.09.2021 прийнято Наказ № 4/21 про запровадження дистанційної роботи, про що доведено до відома усіх працівників підприємства.

Крім цього цей наказ було направлено податковому органу із супровідним листом 10.09.2021 вих. 936/12 через електронний кабінет платника податків.

Відтак колегія суддів поділяє доводи апелянта про те, що жодних відмов від отримання наказу на проведення перевірки чи не допуску працівників позивача, посадовими особами ТОВ «Абсолют-Авто» не вчинялось, ажде як стверджує сам податковий орган такі посадові особи були відсутні за адресою реєстрації підприємства, оскільки перебували на дистанційному графіку роботи. Тому посадові особи товариства фактично не могли відмовити у проведені перевірки.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення заяви, оскільки що заявник не довів наявність обставин, передбачених пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Абсолют-Авто» згідно із рішенням від 24.12.2021, що унеможливлює підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, у зв`язку із чим у задоволенні заяви ГУ ДПС у Волинській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків належить відмовити.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто» задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі № 140/16216/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Волинській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Авто».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року