Справа № 360/4029/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року справа №360/4029/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 360/4029/21 (головуючий І інстанції Тихонов І.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, періоду навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, періоду проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року; зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 вказані періоди роботи, навчання, строкової військової служби; зобов`язання провести перерахунок та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) пенсію у розмірі 80% заробітної плати (доходу) на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з 01.11.2019 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу періодів роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, періоду навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, періоду проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року;

- зобов`язано ГУПФУ в Луганській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, період навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, період проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року та провести перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення, з 01.11.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що відсутні правові підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу період роботи з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, оскільки у формі ОК-5 відсутні відомості про сплату страхових внесків. Також, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу період навчання позивача з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, оскільки не дотримано умови, передбачені ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», оскільки відповідні періоди роботи на шахті не зараховано до пільгового стажу. Відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду строкової військової служби, оскільки період роботи позивача до призову на військову службу не зараховано до пільгового. Апелянт вважає, що суд перебрав на себе дискреційні повноваження, оскільки зобов`язав зарахувати спірні періоди до пільгового стажу та здійснити перерахунок пенсії позивачу. Крім того, позивачем пропущено строк звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Марківського ОУПФУ від 11.11.2019 року № 53 позивачу призначено пенсію за віком за Списком № 1 з 01.11.2019 року. Відповідно до розрахунку стажу загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 07 місяців 0 днів, пільговий стаж за списком № 1 - 10 років 00 місяців 00 днів, всього для розрахунку 33 роки, 07 місяців 00 днів (а.с. 60-61).

В межах спірних правовідносин до пільгового стажу позивача не зараховано періоди: з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року - навчання в Антрацитівському гірничому технікумі - у зв`язку з тим, що періоди роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, оскільки не додержанні умови зазначені в абзаці 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту»; з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 01.11.1994 року по 02.03.1995 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року - у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці відомостей щодо пільгового характеру роботи - розділу, підрозділу, пункту, найменування списків, їх номеру, до якого включається цей період роботи та інших документів, які є підставою для підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці; з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року - у зв`язку з тим, що періоди роботи як до, так і після проходження військової служби зараховані до загального трудового стажу, а відтак і вказаний період не може бути зарахований до пільгового стажу; періоди з 19.08.2002 року по 31.01.2003 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року - у зв`язку з тим, що згідно відомостей, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємством зазначені періоди роботи не визначені як спеціальний стаж; період з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (Форма ОК-5) відсутні відомості про сплату страхових внесків до Державного реєстру застрахованих осіб.

Згідно трудової книжки позивач у спірний період (а.с. 14-17):

- запис № 1 від 26.05.1987 року - прийнятий учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, наказ № 40к від 20.05.1987 року;

- запис № 2а від 01.07.1987 року - звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики, наказ № 5/к від 01.07.1987;

- запис № 3 від 16.03.1988 року - прийнятий на роботу електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею для проходження виробничої практики, наказ № 13к від 01.03.1988 року;

- запис № 4 від 17.04.1988 - звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики, наказ № 26к від 15.04.1988 року;

- запис № 5 від 01.09.1984 року - зарахований на І курс денного навчання, наказ № 105 від 27.08.1984 року;

- запис № 6 від 27.05.1988 року - відрахований у зв`язку з закінченням технікуму, диплом НОМЕР_1 ;

Шахта ім. ХХІV з`їзду КПРС

- запис № 7 від 15.06.1988 року - прийнятий на роботу електрослюсарем підземним на виробничу ділянку з повним робочим днем під землею, наказ № 36к від 03.06.1988 року;

- запис № 8 від 03.11.1988 року- звільнений з роботи за п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку призовом до Радянської Армії, наказ № 72, від 01.11.1988 року;

- записи № 9,10 - 20.11.1988-01.11.1990 роки - служба в Радянській Армії, військовий квиток НОМЕР_2 ;

- запис № 11 від 14.01.1991 року - прийнятий на роботу електрослюсарем підземним IV на ділянку механічного цеху з повним робочим днем під землею, наказ № 2к від 02.01.1991 року;

- запис № 12 на підставі наказу Держкомітету вугільної промисловості України № 26 від 24.03.1992 року шахта ім. 24 з`їзду КПРС надалі іменується шахта «Кріпенська»;

- запис № 13 від 21.09.1993 року переведено начальником дільниці стаціонарного обладнання підземним з повним робочим днем під землею, наказ 151к від 05.09.1993 року;

- запис № 14 від 27.10.1994 року звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ 121к від 17.10.94 року;

- запис № 17 від 07.03.1995 року прийнято на роботу начальником дільниці стаціонарного обладнання підземним з повним робочим днем під землею, наказ 25к від 01.03.95 року;

- запис № 18 від 02.07.1997 року звільнено по п. 3 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання своїх обов`язків), наказ 41к від 01.07.97 року;

- запис № 21 від 29.04.2003 року прийнято на шахту електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем під землею, наказ 88к від 29.04.03 року;

- запис № 22 від 26.02.1999 року відповідно атестації робочих місць підтверджується право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, наказ 21 від 26.02.99 року;

- запис № 23 від 14.05.2003 року видано розрахунок за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ 97 від 14.05.03 року;

-запис № 30 від 11.04.2005 року прийнято за переведенням електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, дільниці стаціонарного обладнання, наказ 21к від 01.04.05 року;

- запис № 31 за результатом атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 наказ 545 від 12.11.04 року;

- запис № 34 за результатом атестації робочих місць підтверджується право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком №1 наказ 650 від 10.11.09 року;

- запис № 35 від 05.07.2012 року ВП «Шахта «Кріпенська» ДП «Антрацит» реорганізована у ДП «Шахта «Кріпенська» наказ 37 від 19.01.2012 року Міненерговугілля;

- запис 36 від 22.04.2016 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України наказ 14-к від 22.04.2016 року.

Щодо строку звернення.

За ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача від 07.07.2021 року, з позовом до суду звернувся 27.07.2021 року, тобто в межах строку, визначеного ст. 122 КАС України.

За ч.ч. 1,2,4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами ч. 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

За абз. 1 пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абз. 5 пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку 22-1).

За абз. 1 пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно п. 2.10 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

За абз. 1 пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абз. 2, 3 пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абз. 6 пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

За п. 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абз. 2 п. 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Таким чином, у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

За ч. 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Згідно ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (п. 4.1 Порядку № 383).

Таким чином, страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Значення трудової книжки, як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Щодо посилання відповідача на незарахування до загального та пільгового стажу роботи позивача періодів його роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 01.11.1994 року по 02.03.1995 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року - у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці відомостей щодо пільгового характеру роботи - розділу, підрозділу, пункту, найменування списків, їх номеру, до якого включається цей період роботи та інших документів, які є підставою для підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Суд вважає хибними такі доводи відповідача, оскільки трудова книжка позивача містять дані про повний робочий день під землею, тобто про характер виконуваної роботи та про атестацію робочого місця.

Щодо документів про проведення атестації робочого місця Велика Палата Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За п. 20 Порядку № 637 у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17, від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Таким чином, періоди роботи позивача з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 01.11.1994 року по 02.03.1995 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 19.08.2002 року по 31.01.2003 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року у зв`язку з тим, що згідно відомостей, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, підприємством зазначені періоди роботи не визначені як спеціальний стаж.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 року № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 про позивача в графі «Відомості по спеціальному стажу» вбачається, що у період з 2003 року по 2014 рік позивачу враховано спецстаж за кодом ЗП3013А1 (а.с. 58-59).

Крмі того, хибними є доводи відповідача щодо незарахування періоду роботи позивача з 01.03.2014 по 22.04.2016 як до страхового так і до пільгового стажу у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (Форма ОК-5) відсутні відомості про сплату страхових внесків до Державного реєстру застрахованих осіб, з таких підстав.

З метою забезпечення сплати податків платниками у разі зміни місцезнаходження/місця проживання з території Луганської та Донецької областей (територій, де здійснюється антитерористична операція) на інші території України запроваджено механізм, який дозволяє перереєструвати суб`єктів господарювання із зони АТО/ООС в інші регіони України.

Для реєстрації зміни свого місцезнаходження/місця проживання юридична особа або фізична особа - підприємець, яка зареєстрована на території проведення АТО/ООС, звертається до державного реєстратора реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві.

Після отримання відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про зміну місцезнаходження/місця проживання відповідні контролюючі органи в інших областях або місті Києві здійснюють взяття на облік платників.

Після взяття на облік платники сплачують податки, збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, подають податкові декларації (звіти, розрахунки) та виконують інші зобов`язання платників на контрольованих територіях України.

Зазначений механізм нормативно врегульований: статтею 4 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»; наказом Міністерства фінансів України від 17.11.2014 року № 1127 «Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів», який набрав чинності 19.11.2014 року.

За ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання підприємством обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії позивачу за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на призначення йому пенсії.

Судом враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи, у зв`язку з чим період роботи позивача з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу.

Період навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року в Антрацитівському гірничому технікумі не зараховано пенсійним органом до пільгового стажу позивача у зв`язку з тим, що періоди роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року на шахті імені XXIV з`їзду КПРС Антрацитівського виробничого об`єднання по видобуванню антрациту «Антрацит», наступний за навчанням, не враховано до пільгового стажу роботи, а відтак відсутня умова для зарахування навчання до пільгового стажу.

Згідно ч. 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 року розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Записами у трудовій книжці та копією диплому підтверджено, що позивач з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року навчався в Антрацитівському гірничому технікумі. 15.06.1988 року позивача прийнято на роботу за спеціальністю - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, що підтверджується записом № 7 у трудовій книжці позивача.

Тобто позивач після закінчення закладу професійної освіти влаштувався на роботу за спеціальністю, що дає право на пільги відповідно до списку №1 у строк, що не перевищує трьох місяців, тому період навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року.

За ст. 56 Закону № 1788 у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно ч. 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232- XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За ч. 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно записів у трудовій книжці позивача останній на час призову до строкової військової служби працював електрослюсарем підземним на видобувній дільниці з повним робочим днем під землею, тобто на посаді, що дає право на пільги відповідно до Списку №1.

Таким чином, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період строкової служби в Радянській Армі з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

За ст. 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

За матеріалами справи при призначенні пенсії позивачу зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 - 10 років 00 місяців 00 днів. З урахуванням періоду роботи позивача з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, періоду навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, періоду проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року, підземний пільговий стаж останнього складає 24 роки 09 місяців 11 днів (14 років 09 місяців 11 днів + 10 років 00 місяців 00 днів), що є більш ніж 15 років, тому норми ст. 8 Закону № 345 повинні бути застосовані при призначенні його пенсії.

Відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 1058.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен здійснити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогійний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій Марківського ОУПФУ щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 позивачу періодів роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, періоду навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, періоду проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року; зобов`язання ГУПФУ в Луганській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи з 26.05.1987 року по 01.07.1987 року, з 16.03.1988 року по 17.04.1988 року, з 15.06.1988 року по 03.11.1988 року, з 14.01.1991 року по 27.10.1994 року, з 07.03.1995 року по 02.07.1997 року, з 29.04.2003 року по 01.05.2003 року, з 05.04.2012 року по 04.07.2012 року, з 01.03.2014 року по 22.04.2016 року, період навчання з 01.09.1984 року по 27.05.1988 року, період проходження строкової військової служби з 20.11.1988 року по 01.11.1990 року та провести перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення, з 01.11.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2021 року у справі № 360/4029/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

Е.Г. Казначеєв