Справа № 500/9001/21
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/9001/21

14 лютого 2022 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника відповідача Васильчук І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської митниці, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Тернопільської митниці від 16 липня 2021 року №0000003/7.25-19 та №0000004/7.25-19.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.10.2018 згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA403010/2018/103640 від 10.10.2018 ОСОБА_1 ввезено на територію України товар - легковий автомобіль, бувший у користуванні, марка: SUZUKI; модель SX4; номер кузова: НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Під час пропуску на митну територію України вказаного автомобіля на митну територію України громадянином ОСОБА_1 для здійснення митного контролю особисто було подано:

договір купівлі-продажу (umowa kupna/contract de vente) б/н від 10.10.2018;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , видане 10.10.2011 компетентними органами Королівства Данії, згідно яких, громадянином ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3) автомобіль марки "SUZUKI SX4", номер кузова НОМЕР_1 , було продано ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4) за ціною 1500 євро.

19.10.2018 для здійснення митного оформлення вказаного автомобіля у митному режимі "імпорт" до відділу митного оформлення №1 митного поста "Тернопіль - центральний" Тернопільської митниці ДФС було подано електронну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA403010/2018/008358 разом з вищевказаними товаросупровідними документами.

При митному оформленні вказаного товару позивачем сплачені наступні митні платежі: мито (вид платежу - 121) - 4999,71 грн, акцизний податок (вид платежу - 185) - 13659,26 грн, податок на додану вартість (вид платежу - 128) - 13731,20 грн.

Галицька митниця Держмитслужби отримала інформацію від органу Литовської Республіки від 04.12.2020 №(20.3/15)ЗВ-7594 про продаж за короткий проміжок часу ідентичного транспортного засобу за більшою ціною. Згідно цієї інформації скеровано копії митної декларації №18LTLC0100EK108F44 від 05.10.2018, рахунку-фактури (PVM Saskaita Factura) від 05.10.2018 серії 18 №00525 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 виданого 10.10.2011 компетентними органами Королівства Данії, згідно яких продавцем вказаного автомобіля є литовська компанія UAB "Roldana" (Statybiniku g. 28. Pakruojis), а його вартість становить 3600 евро (згідно курсу НБУ станом на 19.10.2018 становить 116122,18 гривень.)

У зв`язку із отриманням наведеної інформації Галицька митниця Держмитслужби склала протокол про порушення митних правил №0559/20900/21, 20 квітня 2021 року винесла постанову у цій справі, якою наклала на ОСОБА_1 штраф у розмірі 63480,12 грн, а також провела документальну невиїзну перевірку, за результатами якої 29.06.2021 склала акт №32/7.4-19/, яким встановлено порушення в діях ОСОБА_1 в результаті чого нібито було занижено податкове зобов`язання за вищезгаданою митною декларацією по миту на 6612,51 грн та ПДВ на загальну суму 14547,53 грн.

На підставі акта Тернопільською митницею прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 липня 2021 року №0000003/7.25-19, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби у сумі 8265,64 грн (з них 6612,51 грн основний платіж та 1653,13 грн штрафні санкції) та податкове повідомлення-рішення від 16 липня 2021 року №0000004/7.25-19, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 18184,41 грн (з них 14547,53 грн основний платіж та 3636,88 грн штрафні санкції).

Позивач вказує, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року у справі №461/3682/21 позов задоволено повністю, постанову у справі про порушення митних правил №0559/20900/21 скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

На думку позивача контролюючий орган при проведенні документальної невиїзної перевірки позивача та при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв з порушенням чинних норм законодавства України, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 14.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 13.01.2022.

20.12.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду поступило клопотання про розгляд справи без його участі та задоволення позову повністю.

28.12.2021 та 29.12.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позов, у якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що підставою для винесення податкових повідомлень-рішень слугувало порушення позивачем вимог законодавства з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 19.10.2018 №UA403010/2018/008358.

Зазначає, що громадянином України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України та за митною декларацією від 19.10.2019 №UA403 010/2018/008358 здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, бувший у користуванні; марка: SUZUKI; модель: SX4; номер кузова: НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; тип кузова: хетчбек; колір: сірий; тип двигуна: бензиновий; номер двигуна: не визначено; робочий об`єм: 1586 куб. см; потужність: 88 кВт; календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2011; категорія транспортного засобу: МІ; колісна формула: 4x4; кількість дверей: 5; загальна кількість місць, включаючи водія: 5; пошкодження згідно акту огляду та висновків експерта; призначений для використання по дорогах загального користування, для перевезення пасажирів. Торговельна марка: SUZUKI. Виробник: MAGYAR SUZUKI CORPORATION - Угорщина/HU". Однак, згідно експортної митної декларації від 05.10.2018 №18LTLC0100EK108F44 та рахунку-фактури (PYM Saskaita Faktura) від 05.10.2018 серії 18 №00525, наданої митними органами Литовської Республіки, вказаний транспортний засіб продано компанією UAB "Roldana" (Statybininku g. 28, Pakruojis) громадянину ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 3600 евро, що згідно з курсом НБУ станом на день митного оформлення (1 євро = 32,25616200 грн) становило 116122,18 гривень.

За результатами проведеного аналізу документів, отриманих від уповноважених митних органів Литовської Республіки, та документів на підставі яких здійснено митне оформлення за МД №UA403010/2018/008358 від 19.10.2018 митницею було встановлено, що відомості щодо вартості транспортного засобу у отриманих від митних органів Литовської Республіки документах відрізняються від аналогічних відомостей, наявних в базах даних Тернопільської митниці.

В судовому засіданні 13.01.2022 оголошено перерву до 14.02.2022.

24.01.2021 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

За нормами частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.02.2022 позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

ОСОБА_1 ввезено на митну територію України та за митною декларацією від 19.10.2019 №UA403010/2018/008358 здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, бувший у користуванні; марка: SUZUKI; модель: SX4; номер кузова: НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; тип кузова: хетчбек; колір: сірий; тип двигуна: бензиновий; номер двигуна: не визначено; робочий об`єм: 1586 куб. см; потужність: 88 кВт; календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2011; категорія транспортного засобу: МІ; колісна формула: 4x4; кількість дверей: 5; загальна кількість місць, включаючи водія: 5; пошкодження згідно акту огляду та висновків експерта; призначений для використання по дорогах загального користування, для перевезення пасажирів. Торговельна марка: SUZUKI. Виробник: MAGYAR SUZUKI CORPORATION - Угорщина/HU".

До даної митної декларації позивачем, зокрема, було надано: договір купівлі-продажу (umowa kupna/contract de vente) від 10.10.2018 №б/н, згідно із яким ОСОБА_7 ( ОСОБА_4) АДРЕСА_5 (АДРЕСА_6) придбав в Данії у громадянина ОСОБА_11, АДРЕСА_7, автомобіль марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за ціною 1500 EUR, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.10.2011 № НОМЕР_2 на автомобіль марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , видане уповноваженими органами Королівства Данії.

В графі 33 МД зазначено код товару згідно з УКТ ЗЕД .

В графі 42 МД фактурну вартість товару в розмірі 1500 EUR (за курсом НБУ (1 євро = 32,25616200 грн), встановленим на день митного оформлення - 48384,24 грн), вказано декларантом згідно договору купівлі-продажу №б/н від 10.10.2018, який подавався ним до митного оформлення.

Митна вартість даного транспортного засобу була визначена декларантом самостійно за резервним методом визначення митної вартості товарів на рівні 49997,05 грн, що еквівалентно 1550,00 EUR (за курсом НБУ, встановленим на день митного оформлення (19.10.2018), 1 евро = 32,25616200 грн).

Під час здійснення митного оформлення даного товару (транспортного засобу) позивачем до бюджету було сплачено митні платежі на загальну суму 32390,17 грн, а саме: ввізне мито (ставка 10%) в сумі 4999,71 грн, акцизний податок в сумі 13659,26 грн та податок на додану вартість в сумі 13731,20 грн

Як слідує з матеріалів справи листом Державної митної служби України від 02.02.2021 №20/20-02-01/7.4/98 надіслано лист-відповідь митних органів Литовської Республіки від 04.12.2020 №(20.3/15)36-7594 з копіями документів, а саме:

митної декларації митних органів Литовської Республіки від 05.10.2018 №18LTLC0100EK108F44;

рахунку-фактури (PVM Saskaita Faktura) від 05.10.2018 серії 18 № 00525;

свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.10.2011 № НОМЕР_2 , виданого компетентними органами Королівства Данії.

Відповідно до експортної митної декларації від 05.10.2018 №18LTLC0100EK108F44 та рахунку-фактури (PYM Saskaita Faktura) від 05.10.2018 серії 18 №00525, наданої митними органами Литовської Республіки, вказаний автомобіль марки SUZUKI; модель: SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 продано компанією UAB "Roldana" (Statybininku g. 28, Pakruojis) громадянину ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 3600 євро, що згідно з курсом НБУ станом на день митного оформлення (1 євро = 32,25616200 грн) становило 116122,18 грн.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 351 МК України та на підставі наказу Галицької митниці Держмитслужби від 01.06.2021 №264 працівниками митниці проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) стосовно дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 19.10.2018 № UA403010/2018/008358.

За результатами перевірки складено Акт від 29.06.2021 №32/7.4-19/ НОМЕР_4 згідно з яким відповідачем встановлено порушення громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ):

- пункту 2 частини 2 статті 52, пунктів 1, 5 частини 8 статті 257, пункту 1 частини 1 статті 279 Митного кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита за митною декларацією від 19.10.2018 № UA403 010/2018/008358 на загальну суму 6612 гривень 51 копійку;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість за митною декларацією від 19.10.2018 № UA403010/2018/008358 на загальну суму 14547 гривень 53 копійки.

На підставі висновків акту перевірки від 29.06.2021 №32/7.4-19/ відповідачем 16.07.2021 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№0000003/7.25-19, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами в розмірі 8265,64 грн (в тому числі 6612,51 грн за основним платежем, 1653,13 грн за штрафними санкціями);

№0000004/7.25-19, яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на додану вартість з ввезених на територію України фізичними особами в розмірі 18184,41 грн (в тому числі 14547,53 грн за основним платежем, 3636,88 грн за штрафними санкціями).

Вважаючи означені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку

Згідно пункту 25 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

За нормами статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України визначені статтею 374 Митного кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини десятої статті 374 Митного кодексу України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв`язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років:

Підпунктом б) пункту 3 частини 10 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів визначено статтею 54 Митного кодексу України. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку визначеному статтями 345-354 Митного кодексу України перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску та звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до положень статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Частинами першою, другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Судом установлено, що на підставі статті 345, пункту 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України, наказу Галицької митниці Держмитслужби від 01.06.2021 №264 проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 стосовно дотримання ним вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 19.10.2018 №UA403010/2018/008358.

В ході документальної невиїзної перевірки, за результатами проведеного аналізу документів, які наявні в АСМО "Інспектор" та документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки щодо законності ввезення громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України легкового автомобіля марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , встановлено наступне.

Згідно з наявною інформацією, що міститься в журналі пункту пропуску АСМО "Інспектор", громадянином України ОСОБА_1 15.10.2018 о 2 год 37 хв. через пункт пропуску "Шегині - Медика" митного посту "Мостиська" Львівської митниці ДФС на митну територію України був ввезений легковий автомобіль, марка: SUZUKI; модель: SX4; номер кузова: НОМЕР_1 .

Для здійснення митного контролю та митного оформлення вказаного транспортного засобу: марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ввезеного громадянином України ОСОБА_1 , особисто подано договір купівлі-продажу (umowa kupna/contract de vente) від 10.10.2018 №б/н, згідно із яким ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 , 7, 4700, ZBARAZH (АДРЕСА_6) придбав в Данії у громадянина ОСОБА_11, АДРЕСА_7, автомобіль марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за ціною 1500 EUR, що згідно з курсом НБУ станом на день митного оформлення (1 евро = 32,25616200 грн) становила 48384,24 гривні; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.10.2011 № НОМЕР_2 на автомобіль марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , видане уповноваженими органами Королівства Данії.

Відповідно до вимог статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до пунктів 3 та 5 частини першої статті 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей та у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі.

Для визначення митної вартості даного транспортного засобу, оформленого за МД від 19.10.2018 №UA403010/2018/008358, декларантом самостійно застосовано другорядний метод, а саме: резервний метод визначення митної вартості, та не застосовано основний метод (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів для її підтвердження відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України.

Водночас, згідно експортної митної декларації від 05.10.2018 №18LTLC0100EK108F44 та рахунку-фактури (PYM Saskaita Faktura) від 05.10.2018 серії 18 №00525, наданої митними органами Литовської Республіки, вказаний транспортний засіб продано компанією UAB "Roldana" (Statybininku g. 28, Pakruojis) громадянину ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 3600 євро, що згідно з курсом НБУ станом на день митного оформлення (1 євро = 32,25616200 грн) становило 116122, 18 гривень.

Таким чином, встановлено, що під час переміщення через митний кордон України та митного оформлення товару громадянином України ОСОБА_1 надано документи, що містять неправдиві відомості про вартість товару, і, як наслідок, при декларуванні транспортного засобу марки SUZUKI; модель SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 занижено митну вартість на суму 66125 гривень 13 копійок, чим порушено вимоги пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України.

Нормами пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 280 Митного кодексу України в Україні застосовуються такі види ставок мита: адвалорна - у відсотках до встановленої статтею 279 даного Кодексу бази оподаткування.

Згідно із Законом України від 19.03.2013 №584-VII "Про Митний тариф України" (із змінами та доповненнями) та розділу IV "Акцизний податок" Податкового кодексу України, на дату оформлення митної декларації від 19.10.2018 №UA403010/2018/0083586 код товару згідно з УКТ ЗЕД ) імпорт легкових автомобілів по коду товару згідно з УКТ ЗЕД підлягав оподаткуванню акцизним податком.

Відповідно підпункту в) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію Україну.

Пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті, за винятком податку на додану вартість, що включається до ціни товарів.

Керуючись підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, яким визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях та відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України проведено розрахунок митних платежів, які підлягають сплаті до бюджету.

Так в ході розгляду справи судом встановлено, що при здійсненні декларування товару, позивачем було надано недостовірну інформацію про вартість оцінюваних товарів, що призвело до заниження митної вартості товарів та, як наслідок, до виникнення податкових зобов`язань по несплаті ввізного мита та ПДВ. Позивачем самостійно розраховано митні платежі та самостійно обрано резервний метод визначення митної вартості товарів.

Так, до експортної митної декларації від 05.10.2018 №18LTLC0100EK108F44 та рахунку-фактури (PYM Saskaita Faktura) від 05.10.2018 серії 18 №00525, наданої митними органами Литовської Республіки, вказаний автомобіль марки SUZUKI; модель: SX4; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 продано компанією UAB "Roldana" (Statybininku g. 28, Pakruojis) громадянину ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 3600 євро, що згідно з курсом НБУ станом на день митного оформлення (1 євро = 32,25616200 грн) становило 116122,18 грн. Інформація наведена в даній експортній декларації стосується того ж автомобіля, що був оформлений за МД від 19.10.2018 №UA403010/2018/008358, однак містить розбіжності в частині визначення фактурної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Процедура декларування врегульована статтею 257 Митного кодексу України, частиною восьмою якої передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари:

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;

в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

ґ) найменування країни походження товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її визначення;

з) відомості про уповноважені банки декларанта;

и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати:

а) ставки митних платежів;

б) застосування пільг зі сплати митних платежів;

в) суми митних платежів;

г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, на день подання митної декларації;

ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів;

д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Відповідно до статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Щодо посилання позивача на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року у справі №461/3682/21 яким скасовано постанову про адміністративне правопорушення №0559/20900/21 від 20.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України і закрито справу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Дане рішення мотивоване, зокрема тим, що відповідач, на виконання вимог частини 2 статті 77 КАС України, не спростував факту відсутності за межами митної території України громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на момент оформлення митної декларації №18LTLC0100EK108F44, яку отримали митні органи України від Литовської Республіки листом від 04.12.2020 №(20.3/15)3В-7594, що унеможливлює оформлення ним такої декларації. Також не доведено взаємозв`язку між ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_9 , на якого оформлена дана декларація.

Також відповідач не обґрунтовує, чому при оформленні митної декларації №18LTLC0100EK108F44, яку отримали митні органи України від Литовської Республіки листом від 04.12.2020 №(20.3/15)3В-7594 протокол про порушення митних правил та оскаржувану постанову складено на ОСОБА_1 , а не на громадянина ОСОБА_10 .

В даному ж випадку Галицькою митницею Держмитслужби була проведена невиїзна документальна перевірка за результатами якої виявлено факт заниження податкових зобов`язань, тобто у спосіб, визначений Митним кодексом України.

Окрім того, відповідно до частини п`ятої статті 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

При цьому, суд звертає увагу на Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651 в частині заповнення Графи 43 "Метод визначення вартості", відповідно до якого графа 43 заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Як видно з наявної у матеріалах справи митної декларації код МВВ "6" зазначено у лівому підрозділі графи 43, що означає, що саме декларантом було обрано метод визначення митної вартості "6", а не митним органом внаслідок рішення про коригування митної вартості.

Відтак, покликання позивача на те, що митним органом не виносилося рішення про коригування митної вартості, як на підставу для визнання протиправними оскаржуваних у цій справі рішень, є безпідставним.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 серпня 2021 року у справі №461/3682/21 не є преюдиційним при ухваленні рішення у даній справі.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд враховує роз`яснення, що викладені у пункті 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Цей же принцип знайшов свій вираз у низці рішень Європейського суду з прав людини, у яких ЄСПЛ неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain); рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а відповідач довів правомірність прийнятих ним рішень на підставі норм Митного кодексу України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 липня 2021 року №0000003/7.25-19 і №0000004/7.25-19 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46004, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.