Справа № 560/2131/22
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2131/22
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання бездіяльності неправомірною (протиправною) та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просив:

- визнати бездіяльність посадових осіб Шепетівського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо недотримання порядку закінчення виконавче провадження №51495620 неправомірною (противоправною);

- зобов`язати, посадових осіб Шепетівського міськрайоного відділу державної виконавчої служби, прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 51495620, яку надіслати стягувачу.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що 11.05.2017 була винесена постанова про повернення виконавчого документу до суду.

В червні 2021 року Хмельницький міськрайонний суд повернув виконавчий лист № 686/8864/15/2/688/3622/15 ( зв`язку з тим, що причина, повернення виконавчого документу усунена, КБ "ПРИВАТБАНК" відмовився від апеляційної скарги) до Шепетівського міськрайоного відділу державної виконавчої служби для подальшого виконання.

Однак на листи позивача щодо розгляду виконавчого провадження № 51495620 відповідач зазначив про його закінчення, яке було винесено постановою від 11.05.2017 про повернення виконавчого документу до суду.

Ухвалою суду від 08.02.2022 відкрито провадження у адміністративній справі №560/131/22 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. До суду подав клопотання, у якому зазначив, що 11.05.2017 керуючись та на підставі ч.1 ст 38, 40 Закону України "Про виконавче провадження" завершено, винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого докукменту, оригінал якого направлено до Хмельницького міськрайонного суду. 21.10.2020 керівником відділу було проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження №51495620 від 22.06.2016, в частині правомірності винесення/надсилання постанови про повернення виконавчого документу до суду, що його видав та оригіналу виконавчого документу, за результатами якої встановлено, що в діях державного виконавця відсутні порушення застосування норм закону. Також вказав, що відділ не має можливості вчиняти жодні виконавчі дії чи виносити/формувати будь-які процесуальні документи по виконавчому провадженню №51495620 так як таке вилучено з архіву та знищено згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 29.01.2021.

Сторони не з`явилися в судове засідання, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Згідно ч.1, 9 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2015 у справі №684/8864/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

На виконання рішення суду, Шепетівський міськрайоний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області відкрив виконавче провадження № 51495620, про примусове виконання виконавчого листа № 686/8864/15/2/688/3622/15 виданого 06.04.2016 року Хмельницьким міськрайоним судом Хмельницької області.

11.05.2017 була винесена постанова про повернення виконавчого документу до суду.

В червні 2021 року Хмельницький міськрайонний суд повернув виконавчий лист №686/8864/15/2/688/3622/15 (у зв`язку з тим, що КБ "ПРИВАТБАНК" відмовився від апеляційної скарги) до Шепетівського міськрайоного відділу державної виконавчої служби для подальшого виконання.

Позивач звернувся до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) із заявою про поновлення виконавчого провадження за №51495620. Однак листом від 02.06.2022, позивачу повідомлено про завершення виконавчого провадження 11.05.2017 року, постановою про повернення виконавчого документу до суду та повернула виконавчий лист.

21.12.2021 позивач звернувся до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) із заявою про приведення у відповідність до закону № 1404 постанову про закінчення виконавчого провадження №51495620, яку просив надіслати стягувану. Однак, станом на дату подання позову, від відповідача не надходило відповіді.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження") в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" вказано, що виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадженні, серед яких:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частина 3 статті 63 передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

За приписами частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Абзац 1 пункту 20 Інструкції вказує, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Із матеріалів справи відомо, що 11.05.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду.

Листом від 02.06.2021 року та клопотанням від 17.01.2022 відповідачем вказано, що виконавче провадження за №51495620 від 22.06.2016 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №686/8864/15/2/688/3622/15, яке 11.05.2017, керуючись ч.1 ст.38 ЗУ "Про виконавче провадження" завершено. Винесено постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Однак, вказана підстава закінчення виконавчого провадження, не підпадає під перелік визначених статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з чим, проаналізувавши зазначені обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, суд дійшов висновку про допущену відповідачем протиправної бездіяльності щодо не вчинення дій в рамках виконавчого провадження №51495620 при поверненні виконавчого документу до суду, тим самим закінчивши виконавче провадження.

Щодо обраного позивачем способу захисту своїх прав шляхом зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження №51495620 суд зазначає, що оскільки в ході судового розгляду справи судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій в рамках виконавчого провадження №51495620 при поверненні виконавчого документу до суду, тим самим закінчивши виконавче провадження, у зв`язку з чим вимоги зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження передчасними та підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії в рамках виконавчого провадження №51495620, відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) щодо невчинення дій в рамках виконавчого провадження №51495620 відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження" при поверненні виконавчого документу до суду.

Зобов`язати Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) вчинити дії в рамках виконавчого провадження №51495620, відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 лютого 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Шепетівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Героїв Небесної Сотні, 46,Шепетівка,Шепетівський район, Хмельницька область,30400 , код ЄДРПОУ - 34639183)

Головуючий суддя П.М. Майстер