Справа № 200/2108/22
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

21 лютого 2022 року Справа №200/2108/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника, адвоката Сологуба Сергія Анатолійовича, який діє на підставі ордеру Серії АН № 1012892 від 31 січня 2022 року, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з травня 2015 року по жовтень 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку з 29 жовтня 2019 року по день фактичного розрахунку, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100.

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання до суду: належного документа про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову вимоги майнового характеру в розмірі 992,40 грн.; заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та докази поважності причин його пропуску.

14 лютого 2022 року від позивача надійшло клопотання про сплату судового збору у розмірі 994,40 грн. та клопотання про поновлення строку звернення до суду, у зв`язку з тим, що позивачу не виплачувалась індексація в період проходження служби і лише листом військової частини НОМЕР_1 від 30 грудня 2021 року йому відмовлено у нарахуванні такої індексації, та вважає, що має право на отримання компенсації за затримку розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України за період з 29 жовтня 2019 року по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду виходить з наступного.

У Рішенні від 22.02.2012 р. у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Разом з тим, суд акцентує увагу, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.12.2019 р. по справі № 815/2681/17.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

У цій категорії справ процесуальний закон визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2019 р. позивач виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Окрім того, позивач звертався 28.05.2020 р. до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки.

При цьому, наведені суми слід розмежовувати, оскільки такі стосуються різних виплат, такі виплачені на виконання окремих судових рішень, хоча й охоплюються поняттям «суми, що належать працівникові від установи, організації на день звільнення».

Із даним позовом позивач звернувся 01.02.2022 р. (згідно з відміткою штемпелю на поштовому конверті), тобто, в строк, який є більше одного місяця після зарахування на банківський рахунок (фактичного отримання) належних йому при звільненні коштів (грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки).

Отже, позивач звернувся до адміністративного суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби стосовно несвоєчасної виплати, з пропуском установленого процесуальним законом місячного строку.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.01.2020 по справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 р. по справі № 815/2681/17, а також Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.02.2021 р. по справі № 240/532/20.

Питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у кожному конкретному випадку встановлюється на підставі фактичних обставин справи, з урахуванням обґрунтувань вимог учасників справи та на підставі наданих ними доказів (постанова Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 440/4686/19).

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Оскільки поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим, отже поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи.

Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав, не є поважною причиною пропуску строку.

Вищевикладене правозастосування відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.09.2020 у справі № 640/12324/19.

Таким чином, суд зазначає, що заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є такими, що були непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, були пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами та об`єктивно унеможливили своєчасне подання данного позову.

У частині 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України установлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене. позовну заяву слід повернути позивачеві. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплату індексації) слід залишити без розгляду, у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 240, 241, 243 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплату індексації грошового забезпечення), - відмовити.

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплату індексації грошового забезпечення) - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлений 21 лютого 2022 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова