Справа № 640/2623/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про роз`яснення судового рішення

24 грудня 2019 року м. Київ № 640/2623/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі:

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХГАРАНТ"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.02.2019 року
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХГАРАНТ» до Головного Управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд: визнати протиправним податкове повідомлення-рішення від 06.02.2019 №, форми "В4", податкове повідомлення-рішення від 06.02.2019 №, форми "В1" та зобов`язати Головне Управління ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ «АГРОТЕХГАРАНТ» () за серпень 2018 року у розмірі 28 153 102 грн., за вересень 2018 року у розмірі 12 572 917 грн., за жовтень 2018 року у розмірі 19 516 985 грн., та у загальному розмірі 60 243 004 грн., у відповідності до абз. 2 п.200.15 ст.200 ПК України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕХГАРАНТ» задоволено.

18.11.2019 на виконання рішення, Окружним адміністративним судом міста Києва винесено виконавчі листи по справі №640/2623/19, які в подальшому були пред`явлені стягувачем до виконання у примусовому порядку.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від представника відповідача надійшла заява про роз`яснення судового рішення по справі №640/2623/19.

Так, заява мотивована тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено ДПС та ДМС України, реорганізувавши ДФС шляхом поділу. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () перебуває в стані припинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - постанова KM України № 537) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби.

Як вбачається з додатка 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 537 утворено Головне управління ДПС у м. Києві та реорганізовано такий територіальний орган, як Головне управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до відомостей, розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДФС у м. Києві () перебуває у стані припинення з 01.08.2019.

Головне управління ДПС у м. Києві () зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.07.2019.

Тобто, на думку відповідача, виходячи зі змісту постанови Кабінету Міністрів України № 1200 владні повноваження Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, які утворюються виключно з метою забезпечення належної роботи на місцях Державної фіскальної служби України, як центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, і також законодавства з питань сплати єдиного внеску, припиняються з дня утворенні Державної податкової служби України, коли дані про реєстрацію юридичної особи публічного права були внесені до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та відповідно жодний територіальний орган Державної фіскальної служби України, не може правомірно здійснювати свої повноваження, після внесення відомостей про припинення. Крім того, відповідач зазначив, що суд не наділений повноваженнями зобов`язувати останнього внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Таким чином, відповідач звернувся до суду із даним клопотанням, в якому просить роз`яснити порядок виконання судового рішення по справі №640/2623/19.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Таким чином законна сила судового рішення - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов`язковим для виконання та поширюється на всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян. При цьому одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

В той же час, як передбачено положеннями пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника ( абзац другий пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України).

Аналогічні за правовим регулюванням положення містить і Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року №26 (далі - Порядок), яка набрала чинності 01 лютого 2017 року

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про помилковість висновків відповідача щодо відсутності у суду повноважень зобов`язувати Головне Управління ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом.

У п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення" в адміністративній справі вказано, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. Так, в ухвалі від 23.01.2019 у справі № 826/878/17 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. У вказаній ухвалі судом також було вказано, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства Україниподання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зі змісту наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.

В той же час, суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2019 є зрозумілим та таким, що конкретно визначає спосіб дій відповідача при його виконанні, а отже підстави, з якими закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення, відсутні.

У той же час, зміст заяви про роз`яснення судового рішення зводиться до того, що відповідач не розуміє порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2019, у свою чергу питання про роз`яснення способу виконання судового рішення не може бути вирішено у порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 254, 294 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному Управлінню ДФС у м. Києві у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі №640/2623/19.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя А.С. Мазур