Справа № 400/937/21
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 400/937/21

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Місце ухвалення: м.Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування рішення від 28.12.2020 № 2703-16р; стягнення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 11 350,80 грн.,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування рішення від 28.12.2020 № 2703-16р; стягнення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 11 350,80 грн.

11 червня 2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №2703-16р від 28.12.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з заявою від 21 грудня 2020р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 25 березня 2020р. № 7/1-639/20 для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020р.

В задоволені решти позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн., сплачений квитанцією від 11.02.2021р. № 263810010.

Ухвалою суду від 07.07.2021р. внесено виправлення до абзацу 13 сторінки 6 тексту мотивувальної частини судового рішення та викладено такий абзац в наступній редакції: "Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 має стаж роботи суддею (з урахуванням періоду роботи на посаді помічника прокурора та періоду роботи половини строку навчання) 22 роки 06 місяців 27 днів, вона має право на щомісячне грошове утримання судді у відставки в розмірі 84 відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді".

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021р. ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 0707.2021р. - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення виправлень до мотивувальної частини рішення суд 11.06.2021р. - відмовлено.

Рішення суду від 11.06.2021р. по справі № 400/937/21 набрало законної сили 15.07.2021р.

10.08.2021р. судом видано по справі виконавчі листи.

"15" листопада 2021 р. позивачем до суду подано заяву про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі № 400/937/21. У своїй заяві позивач просить роз`яснити чи має право відповідач за вказаним рішенням суду змінювати розмір відсотків з 84 на 50, з якої підстави, який розмір відсотків необхідно нарахувати, та що мав на увазі суд, коли зобов`язував відповідача лише нарахувати, чи повинен відповідач на виконання рішення суду реально сплатити суму заборгованості.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 р. у роз`ясненні судового рішення відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та справу направити до суду першої інстанції для роз`яснення рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про ті ж обставини, які викладено в обґрунтування заяви про роз`яснення рішення суду першої інстанції. Апелянт просить роз`яснити чи має право відповідач за вказаним рішенням суду змінювати розмір відсотків з 84 на 50, з якої підстави, який розмір відсотків необхідно нарахувати, та що мав на увазі суд, коли зобов`язував відповідача лише нарахувати, чи повинен відповідач на виконання рішення суду реально сплатити суму заборгованості.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суд першої інстанції свою ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення обґрунтував тим, що винесена постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.06.2021 року не потребує роз`яснення, в розумінні статті 254 КАС України, оскільки резолютивна частина рішення має чіткий, визначений та зрозумілий зміст.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Колегія суддів зазначає, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Дослідивши заяву позивача про роз`яснення рішення, колегія суддів приходить до висновку, що позивачка не погоджується з відсотком суддівської винагороди, який встановлено відповідачем при виконанні рішення суду, а отже заявник порушує питання не щодо незрозумілості чи нечіткості рішення суду.

Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що незгода позивачки з рішенням суду першої інстанції в частині не зазначення відсотків суддівської винагороди (відмови у задоволенні позову в частині позовних вимог) є підставою для його оскарження, та не вказує про його незрозумілість, а відтак порушене заявником питання виходить за межі процесуального питання, яке може бути вирішено в порядку статті 254 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам КАС України та не містить положень щодо яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Згідно ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 254,308,311,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021року дії без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 21 лютого 2022 року

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова