Справа № ЗП/360/2/22
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № ЗП/360/2/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства «Автолайн Компані» про забезпечення позову (до подання позову),

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Приватного підприємства «Автолайн Компані» (далі заявник, ПП «Автолайн Компані») про забезпечення позову (до подання позову), в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення щодо результатів конкурсу з визначення автомобільного перевізника на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецьк, який відбувся 10.02.2022, оформленого протоколом № 1 засідання конкурсного комітету від 10.02.2022 до набрання законної сили рішенням суду у відповідній адміністративній справі (а.с.1-3).

В обґрунтування заяви зазначено, що 10.02.2022 було проведено конкурс з визначення автомобільного перевізника на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецьк, за результатом якого було прийнято рішення, оформлене протоколом № 1 у відповідності до абзацу 1 п. 49 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою КМУ № 1081 від 03.12.2008. Заявником ПП «Автолайн Компані» було подано на участь у конкурсі документи, передбачені п. 29 Порядку 1081, однак, протиправно відповідачем було не допущено до участі в конкурсі Розпорядженням керівника Сєвєродонецької міської ВЦА від 02.02.2022 № 245.

Інформація про результат проведеного конкурсу та прийняте конкурсним комітетом рішення розміщена була на офіційному сайті відповідача на сторінці новин від 10.02.2022, згідно якої було визначено переможця конкурсу, учасника, який залишився один після протиправного недопущення до участі заявника - позивача за майбутнім позовом.

ПП «Автолайн Компані» не погоджується з цими протиправними, незаконними рішеннями про результати конкурсу, оформленим протоколом № 1 від 10.02.2022 та про недопущення заявника до участі в конкурсі від 02.02.2022 № 245 через що має намір їх оскарження до Луганського окружного адміністративного суду з метою їх скасування для захисту свого порушеного права та законного інтересу. Заявник зазначив, що у випадку укладання договору відповідачем за результатами протиправних результатів конкурсу від 10.02.2022, позивачу після задоволення позовних вимог та скасування рішення про результати зазначеного конкурсу доведеться докладати податкових значних зусиль для виконання рішення суду, поновлення своїх порушених прав й розірвання таких договорів, зокрема, шляхом чергового додаткового звернення до суду з відповідною вимогою. Заявник зазначив, що враховуючи зазначені обставини законодавець спеціально передбачив у пп.4 п. 55 Порядку 1081, відповідач у разі зупинення судом рішення щодо результатів конкурсного комітету призначити на строк дії відповідної ухвали суду автомобільного перевізника для виконання перевезень, передбачених об`єктом конкурсу. Таке зупинення судом рішення невід`ємно пов`язане з оскарженням такого рішення щодо результатів конкурсу, з чим має намір заявник звернутися до Луганського окружного адміністративного суду. На підставі викладеного, заявник звернувся до суд та просив задовольнити вказану заяву.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд при вирішенні питання щодо наявності/відсутності підстав для забезпечення адміністративного позову виходить з наступного.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз правової норми частини другої статті 150 КАС України свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

3) наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню заявником та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Відповідно до пункту 4 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно Рекомендацій № R (89) 8 Про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятих Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд (prima facie) наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, (1) виконання майбутнього рішення суду або/та (2) ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

Суд зазначає, що судове рішення про забезпечення позову є винятковим екстраординарним заходом, який не повною мірою узгоджується з деяким, визначеними у частині другій статті 129 Конституції України основними засадами (принципами) судочинства, а саме, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобам. При цьому, таке судового рішення стає обов`язковим для виконання до його апеляційного перегляду.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 5 березня 2019 року у справі №826/16911/18, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 26 червня 2019 року у справі №826/13396/18, від 30 вересня 2019 року у справі №420/5553/18, від 30 вересня 2019 року у справі №640/868/19, від 30 вересня 2019 року у справі №1840/3517/18, від 29 січня 2020 року у справі №640/9167/19.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 20 травня 2021 року у справі №640/29749/20.

Розглянувши по суті заяву Приватного підприємства «Автолайн Компані» про забезпечення позову (до подання позову) та дослідивши надані до заяви документи, суд зауважує, що заявником не наведено належних мотивів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або очевидними є ознаки протиправності спірного рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.

При цьому, як вказує заявник, що у випадку укладання договору відповідачем за результатами протиправних результатів конкурсу від 10.02.2022, позивачу після задоволення позовних вимог та скасування рішення про результати зазначеного конкурсу доведеться докладати значних зусиль для виконання рішення суду, поновлення своїх порушених прав й розірвання таких договорів, зокрема, шляхом чергового додаткового звернення до суду з відповідною вимогою.

Суд вважає, що задоволення вимог щодо зупинення дії рішення щодо результатів конкурсу з визначення автомобільного перевізника на міських автобусних маршрутах загального користування м. Сєвєродонецьк, який відбувся 10.02.2022, оформленого протоколом № 1 засідання конкурсного комітету від 10.02.2022 до набрання законної сили рішенням суду у відповідній адміністративній справі є передчасним та наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає будь-яких правових підстав, які вказують на необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а тому заява Приватного підприємства «Автолайн Компані» про забезпечення позову (до подання позову) задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Автолайн Компані» про забезпечення позову (до подання позову) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяН.М. Басова