Справа № 640/15897/21
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Київ № 640/15897/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

Головного управління ДПС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України»

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України», в якому просить:

- стягнути кошти платника податків ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НАДІЯ УКРАЇНИ» () з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та стягнення коштів за рахунок готівки, що належать такому платнику на суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 256 008,60 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем відповідно до інтегрованої картки платника податків станом на день звернення до суду з позовом обліковується заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість у розмірі 256 008,60 гривень. Податковий борг виник на підставі самостійно задекларованих сум податкових зобов`язань, але не сплачених у визначеному законом порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що 13 травня 2021 року по справі №640/18325/18 судом було прийнято Рішення, згідно якого позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» задоволені повністю та визнані судом протиправними та скасовані податкові вимоги ГУ ДФС у м. Києві №127197-17 від 05.07.2018 року про сплату податкового боргу та визнані протиправними та скасовані рішення ГУ ДФС у м. Києві №127197-177 про опис майна у податкову заставу від 05.07.2018 року, а тому просить позов залишити без розгляду.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НАДІЯ УКРАЇНИ» на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток фінансових установ, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України, за винятком страхових організацій у розмірі 256 008.60 грн. разом з пенею 9 874.53 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі самостійно поданої податкової звітності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (підпункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

Так, податковий борг по єдиному податку з юридичних осіб у розмірі 307 286,00 грн. виник в результаті несплати у встановлені законодавством строки сум самостійно задекларованих зобов`язань платника податків.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для подання позовної заяви Позивачем зазначено саме цей документ - податкова вимога №127197-17 від 05.07.2018 року.

Судом встановлено, що 13 травня 2021 року по справі №640/18325/18 судом було прийнято Рішення, згідно якого позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» задоволені повністю та визнані судом протиправними та скасовані податкові вимоги ГУ ДФС у м. Києві №127197-17 від 05.07.2018 року про сплату податкового боргу та визнані протиправними та скасовані рішення ГУ ДФС у м. Києві №127197-177 про опис майна у податкову заставу від 05.07.2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2021 року залишено без змін.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що підставою для подання позовної заяви Позивачем зазначено саме цей документ - податкова вимога №127197-17 від 05.07.2018 року, а відповідно до вищевикладеного остання визнана в судовому порядку протиправною та скасованою, суд дійшов правового висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо:

1) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

4) позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;

5) надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду;

6) особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав, свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша особа, заперечує проти позову і від неї надійшла відповідна заява;

7) провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом;

8) з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

9) позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору;

10) після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищевикладений перелік підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд не вбачає правових підстав для задоволення даного клопотання.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (02121, м. Київ, вул. Декабристів, 3, оф. 702, ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур