Справа № 826/13904/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 червня 2020 року м. Київ № 826/13904/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мазур А.С., суддів: Васильченко І.П., Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачів про поворот виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом:
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3
доІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії

за участю представників сторін:
від позивача: Богданова І.Д.

від відповідача 1: Примак А.А.

від відповідача 2: Лотоцький А.Р.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просили суд визнати протиправними дії Чернігівського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 одноразової грошової компенсації в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в сумі 192 780,00 грн; зобов`язати відповідачів Чернігівський обласний військовий комісаріат, Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 одноразову грошову компенсацію в розмірі суми державного страхування військовослужбовця померлого у період проходження військової служби у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби в сумі 192 780,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2016 по праві №826/13904/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192 780, 00 грн.; зобов`язано Чернігівський обласний військовий комісаріат оформити та направити документи до Міністерства оборони України для призначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової компенсації у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби; зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192 780 грн. та надіслати це рішення для виконання до ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову компенсацію у зв`язку зі смертю їхнього чоловіка та батька відповідно ОСОБА_4 у період проходження ним військової служби у сумі 192 780, 00 грн.

Відповідачем на виконання вимог постанови Окружного адміністративного суду міста Києва сплачено на рахунок позивача грошові кошти у сумі 192 780, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №497 від 10.06.2016 та наказом про перерахунок одноразової грошової допомоги №41.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2019 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.02.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 скасовано. Прийнято у справі нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог, питання про поворот судового рішення вирішено не було, у зв`язку з чим, відповідач звернувся до суду першої інстанції із відповідною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2020 призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив, посилаючись на те, що спосіб повороту виконання судового рішення, зазначений у заяві порушує право позивача на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого Протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.50 (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97).

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання з огляду на те, що вказана виплата є одноразовою та не вважається відшкодуванням шкоди, заподіяною суб`єктом владних повноважень каліцтвом або іншим ушкодженням .

Розглядаючи клопотання про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до витягу із наказу Міністерства оборони від 09.06.2016 №350 на виконання вимог постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2016 по праві №826/13904/15 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 проведено засідання Koмісії з розгляду питань, пов`язаних iз призначенням i виплатою одноразової грошової допомоги в разi загибелi (cмерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та iнвалiдностi осiб, звільнених з військової служби .

За результатами засiдання Koмісії з розгляду питань, пов`язаних iз призначенням i виплатою одноразової грошової допомоги в разi загибелi (cмерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та iнвалiдностi осiб, звільнених з військової служби прийнято протокол засідання вiд 27.05.2016 №41, яким ухвалено призначення одноразової грошової допомоги дружині та сину померлого, внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку пов`язаного з проходженням військової служби в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму , встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті в cyмi 192 780, 00 грн. в рівних долях кожному.

Платіжним дорученням №497 від 10.06.2016 грошові кошти у сумі 192 780, 00 грн. були перераховані на особистий рахунок позивачки.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.ст.6, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має також право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до правовової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В той же час, статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ. Так, відповідно до зазначеної статті, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Так, у даній адміністративній справі, відповідачі просять здійснити стягнення в порядку повороту виконання судового рішення, однак, суд звертає увагу, що поворот виконання рішення в даному випадку допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 26.11.2019, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2016 по справі №826/13904/15 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 було скасовано з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, у зв`язку з тим, що колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що смерть ОСОБА_4 , не була пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, а тому підстави на отримання одноразової грошової допомоги відсутні.

Такими чином, з викладеного слідує, що задовольняючи позов в даній справі, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2016, на підставі якої і була позивачам була виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із смертю померлого військовослужбовця не обґрунтовувалась повідомленими позивачами завідомо неправдивими відомостями або поданими ними підробленими документами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поворот виконання судового рішення у даному випадку неможливий, оскільки суд повинен враховувати обмеження, встановлені статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема те, що вказана одноразова виплата пов`язана зі фізичної смертю, а саме зі смертю ОСОБА_4 .

В той же час, Міністерство оборони України не позбавлено права вирішити питання щодо стягнення з позивача у даній справі коштів, в порядку ст. 1212 Цивільного Кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 336/9595/14 від 20.06.2019.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 380, 381 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Міністерству оборони України та Чернігівському обласному військовому комісаріату в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Суддя І.П. Васильченко

Суддя А.І. Літвінова