Справа № 160/19759/21
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування постанов,-
ОСОБА_1 , з урахуванням позовної заяви, яка надійшла до суду 17.01.2022 року на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2021 року, 21.10.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якій просить суд:
- визнати дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е., що полягали у відкритті виконавчого провадження від 19.01.2021 р. №64192222 неправомірними;
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е. від 19.01.2021 р. № 64192222 про відкриття виконавчого провадження;
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е. від 02.02.2021 р. № 64192222 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника;
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е. від 02.02.2021 р. № 64192222 про накладення арешту на грошові кошти боржника;
- стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) сплачені на виконання виконавчого провадження від 19.01.2021 р. № 64192222 грошові кошти в розмірі 830,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е. 19.01.2021 р. розпочате виконавче провадження та 02.02.2021 винесені постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також постанови про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника. Накладено арешт на рахунок позивача в АТ «КБ Приватбанк» на який останній отримує довічне грошове утримання судді. Грошове утримання є єдиним джерелом доходів для позивача, і накладення арешту на його рахунок створило неможливість вести звичайний спосіб життя та потребувало додаткових зусиль для створення для себе необхідних умов життя. Саме через те, що діями державного виконавця позбавили позивача джерел для існування, останній вимушений був сплатити 18.03.2021р. кошти на виконання вимог державного виконавця, хоча не вважав їх законними. Позивач вважає, що виконавче провадження незаконно розпочато на підставі заяви Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР про виконання постанови від 10.08.2020 №ІД № 00161321, про складення якої останній не був обізнаним, не підписував та не отримував копію постанови за домашньою адресою, а отже не міг вжити заходів щодо її оскарження, оскільки вважає її незаконною. Також, державним виконавцем розпочате виконавче провадження в порушення вимог п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки прийнято до виконання виконавчий документ з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
На момент розгляду справи відзиву на позов Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надано.
17.02.2022 року Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради до суду надано пояснення щодо позову, в якому третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування даних пояснень третя особа зазначила про те, що головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Філоненком Артемом Олеговичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №270423508 від 10.08.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Оскільки, після набрання постановою законної сили інформація про сплату коштів в рахунок погашення штрафу на адресу інспекції не надходила, Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради скориставшись своїм правом щодо примусового виконання рішення та направила оскаржувану постанову до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відтак, дії Інспекції щодо примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відповідають вимогам чинного законодавства.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 року зазначена вище справа розподілена та 22.10.2021 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 26.10.2021 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подати до суду у відповідності до вимог ст. 94 КАС України: засвідчену копію виконавчого провадження № 64192222 з примусового виконання постанови ІД №00161321 виданої Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про стягнення штрафу у сумі 510 грн. з ОСОБА_1 ; докази ознайомлення ОСОБА_1 з виконавчим провадження м№ 64192222 (18.10.2021 року) та відповідні письмові пояснення. Вказані витребувані письмові докази слід було подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк до 01.02.2022 року. Судом попереджено Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.
02.02.2021 року державним виконавцем Михайличенко Б.Е. у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно що належить боржнику: ОСОБА_1 . Реєстраційний номер виконавчого провадження: 64192222 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 830 грн.
Також, 02.02.2021 року 02.02.2021 року державним виконавцем Михайличенко Б.Е. у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 Реєстраційний номер виконавчого провадження: 64192222 адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 830 грн.
18.03.2021 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е. на підставі п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання постанови № ІД № 00161321, виданої 10.08.2020 Інспекцією з питань контролю за паркуванням ДМР про стягнення штрафу у сумі 510,00 грн. закінчено. Реєстраційний номер виконавчого провадження: 64192222 Припинено чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.
Вважаючи постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника протиправними та безпідставними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних постанов, суд виходить з наступного.
Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) це кодифікований закон, що регламентує суспільні відносини щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до правовідносин, які склалися з приводу адміністративних правопорушень у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів необхідно застосовувати саме норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його положення при вирішенні даного спору є спеціальними нормами, бо саме ці норми регулюють суспільні відносини щодо притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі і щодо строку звернення до виконання постанов про накладення адміністративних стягнень. Статтею 299 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру, передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

На відміну від рішень інших видів (форм) судочинства, які, за загальним правилом, підлягають виконанню після закінчення строку апеляційного та касаційного оскарження, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України (ст. 299 КУпАП).

Постанова про накладення адміністративного стягнення має бути звернута до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Зміст звернення постанови до виконання становить певну діяльність органу (посадової особи), який виніс конкретну постанову і складається з наступного:

1) своєчасне вручення (надсилання) правопорушникові копії постанови про накладення адміністративного стягнення;

2) роз`яснення правопорушникові порядку та умов виконання постанови;

3) своєчасне надсилання постанови органу виконавцю;

4) здійснення контролю за виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення та вирішення інших питань відстрочка виконання, припинення виконання, давність виконання постанови тощо.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженими на те органами у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. До органів, що здійснюють безпосереднє виконання постанов, належить, серед інших, Державна виконавча служба (державні виконавці здійснюють: примусове виконання постанов про стягнення штрафу; виконання постанов про оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; виконання постанов про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; виконання постанов про відшкодування майнової шкоди у порядку виконавчого провадження).

Законодавець передбачає обставини (ст. 302 КУпАП), з настанням яких, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, а разом з тим й провадження з виконання постанови. До цих обставин належать: 1) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 2) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність за даний проступок; 3) смерть особи, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Цей строк є преклюзивним (присічним).

Тобто, за змістом наведеної норми Кодексу можна дійти висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до виконання лише протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі пропуску цього строку постанова про накладення адмінстягнення не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для пред`явлення виконавчого документа, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозйомки) РАП №270423508 від 10.08.2020 року також необхідно застосовувати положення статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не загальну статтю 12 Закону України "Про виконавче провадження", як зазначає представник позивача.

Наведені норми КУпАП кореспондуються з приписами Закону України "Про виконавче провадження"№1404-19 від 02.06.2016 (далі-Закон №1404-VIII) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), яким регламентуються умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 6 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Представник відповідача у наданих запереченнях на позов посилався на те, що при зверненні до виконання постанов про накладення адміністративних стягнень необхідно застосовувати положення статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, станом на момент надходження до відповідача постанови РАП №270423508 від 10.08.2020 року, строк пред`явлення до виконання даної постанови сплив після 10.11.2020 року, а позивач звернувся із відповідною заявою лише 19.01.2021 року, тобто з порушенням трьохмісячного строку з дня винесення постанови.

Отже, постанова Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради РАП №270423508 від 10.08.2020 року - повинна була бути пред`явленою до виконання з 10.08.2020 року по 10.11.2020 року.

Оскільки у встановлений законом строк постанова до виконання не звернута, то на підставі частини першої статті 303 КУпАП вона не підлягає виконанню .

Відповідно до вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно приписів пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець, отримавши до виконання виконавчий документ - постанову РАП №270423508 від 10.08.2020 року, який пред`явлений до виконання із пропуском встановленого Законом строку, був зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, оскільки доказів пред`явлення виконавчого документа в трьохмісячний строк відповідач суду не надав, дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Б.Е., що полягали у відкритті виконавчого провадження від 19.01.2021 р. №64192222 є протиправними, тому оскаржувана постанова державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2021 року, постанова державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про арешт майна боржника від 02.02.2021 року та постанова державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про арешт коштів боржника від 02.02.2021 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Як похідна вимога позивача щодо стягнення з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) сплачених на виконання виконавчого провадження від 19.01.2021 р. № 64192222 грошові кошти в розмірі 830,00 грн. теж підлягає до задоволення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов, відтак суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач дізнався по існування виконавчого провадження № 64192222 з примусового виконання постанови ІД №00161321 виданої Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про стягнення штрафу у сумі 510 грн. з ОСОБА_1 20.10.2021 року, що підтверджено витягом про інформацію про виконавче провадження (дата отримання 20.10.2021, 11:26) та з позовом до суду звернувся з дотриманням десятиденного строку. Позов зареєстровано судом 21.10.2021 року.

Відтак, у даному випадку, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 у даній справі не пропущено десятиденний строк звернення до суду, а отже позов подано до суду в межах строку, який визначено приписами ст. 287 КАС України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 241-242, 244-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними, визнання неправомірними та скасування постанов - задовольнити повністю.

Визнати дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенко Богдана Едуардовича, що полягали у відкритті виконавчого провадження від 19.01.2021 р. №64192222 протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про арешт майна боржника від 02.02.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Михайличенка Богдана Едуардовича про арешт коштів боржника від 02.02.2021 року.

Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) сплачених на виконання виконавчого провадження від 19.01.2021 р. № 64192222 грошові кошти в розмірі 830,00 грн.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядок встановлений ч. 6 ст. 287 КАС України.

Суддя С. В. Прудник