Справа № 640/30575/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 січня 2022 року справа №640/30575/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «БКП» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Торговий дім «БКП»)
доГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 серпня 2020 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із тим, що воно винесене поза межами 1095-денного строку, визначеного пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а саме: відповідач мав право виставити податкове повідомлення-рішення (визначити суму грошового зобов`язання) за півріччя 2017 року не пізніше 08 серпня 2020 року.

Ухвалою від 10 грудня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/30575/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог, підтримавши висновки акта перевірки.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що відповідач не вказав у відзиві обґрунтованих аргументів законності оскаржуваного рішення.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11 серпня 2020 року № за порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України до ТОВ «Торговий дім «БКП» застосовані штрафні санкції у розмірі 1 020,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 15 липня 2020 року про результати камеральної перевірки (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зафіксовано, що ТОВ «Торговий дім «БКП» порушило підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме не подало звіт про суми податкових пільг з податку на прибуток (форма 1-ПП) за півріччя 2017 року, з граничним терміном подання 09 серпня 2017 року.

Як встановлює пункт 120.1 статі 120 Податкового кодексу України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, неподання або несвочасне подання податкової декларації обов`язок подання, якої до контролюючих органів передбачено Податковим кодексом України, є підставою для накладення на платника податків штрафу в розмірі 1020 гривень у разі повторно вчинення протягом року такого порушення.

З урахуванням викладеного та змісту позовної заяви суду належить встановити:

- чи зобов`язаний позивач подавати звітність;

- чи передбачає Податковий кодекс України подання звітності, за яку застосовані штрафні санкції;

- чи вчинив позивач порушення щодо неподання звітності повторно протягом року;

- чи дотримався відповідач 1095-денного строку давності, визначеного пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України?

Як вбачається зі змісту акта перевірки та розрахунку штрафних санкцій, копії яких містяться у справі, штрафні санкції до позивача засновані за неподання звіту про суми податкових пільг з податку на прибуток (форма 1-ПП) за півріччя 2017 року, з граничним терміном подання 09 серпня 2017 року, та зробив висновок про порушення підпункт 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

По-перше, позивач не визнає, що не подавав звіт про суми податкових пільг з податку на прибуток (форма 1-ПП) за півріччя 2017 року та не заперечує обов`язку його подання.

Відповідаючи на друге питання, суд встановив, що Податковий кодекс України не передбачає обов`язку платника податків подавати звіту про суми податкових пільг з податку на прибуток.

Відповідач зазначає у відзиві, що подання такого звіту передбачено Порядком обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1233.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 цього Порядку (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг (далі - звіт) за формою згідно з додатком.

Звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Разом із тим, суд звертає увагу, що штрафні санкції на підставі 120.1 статі 120 Податкового кодексу України застосовуються за неподання звітності, подання якої передбачено виключно цим Кодексом, а не іншими нормативно-правовими актами, зокрема постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як визначає частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, на якого покладено обов`язок доказування у цьому спорі, не надав доказів на підтвердження повторного вчинення правопорушення протягом року, зокрема що позивач не подав обов`язкову звітності у 2020 році до застосування спірних штрафних санкцій, наприклад копії відповідного акта перевірки та чинного податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за неподання звітності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що до ТОВ «Торговий дім «БКП» протиправно застосовані штрафні санкції у розмірі 1 020,00 грн. на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України.

Що стосується питання дотримання відповідачем строків давності при застосуванні штрафних санкцій, суд звертає увагу, що відсутність підстав для застосування штрафних санкцій підставі 120.1 статі 120 Податкового кодексу України виключає необхідність досліджувати такі обставини, оскільки це не матиме правового значення для вирішення спору.

Отже, на думку суду, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 11 серпня 2020 року № є протиправним і підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Торговий дім «БКП» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «БКП» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 11 серпня 2020 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «БКП» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «БКП» (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2; ідентифікаційний код 37245260);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 43141267).

Суддя В.А. Кузьменко