Справа № 640/19029/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 січня 2022 року справа №640/19029/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомАдвокатського об'єднання «Градум» в особі керуючого партнера Мигаль Христини Орестівни (далі по тексту - позивач, АО «Градум»)
доПредставника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України Барвіцького Віктора Юрійовича (далі по тексту - відповідач, Представник Уповноваженого)
треті особи1. Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денисова Людмила Леонтіївна (далі по тексту - треті особа 1, Уповноважений ВРУ) 2. Офіс великих платників податків ДПС (далі по тексту - третя особа 2)
про1) визнання протиправним та скасування рішення Представника Уповноваженого ВРУ про відмову у відкритті провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124 вих-19 відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»; 2) зобов'язання прийняти рішення про відкриття провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124вих-19 відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у відкритті провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124 вих-19 відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

На думку позивача, оскаржуване рішення порушує конституційне право на збирання інформації, чим створює протиправні перешкоди для здійснення статутної діяльності АО «Градум» та шкодить його діловій репутації; відповідач обмежив позивача у праві захисту свого інформаційного права та залишив без належного реагування порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв'язку із тим, що не відкрив провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124 вих-19 про порушення посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В обґрунтування своєї позиції позивач серед іншого зазначив про таке: Уповноважений після отримання звернення АО «Градум» був зобов'язаний відкрити провадження та провести перевірку щодо наявності підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення; Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого від 12 серпня 2013 року №18/02-13, не визначено підстав для відмови у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення; відповідач безпідставно вважає, що порядок розгляду запиту позивача регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв'язку із тим, що АО «Градум» зверталося до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від свого імені та в своїх інтересах на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року прийнято адміністративну справу до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/19029/19.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Патратій О.В., справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою від 25 березня 2021 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/19029/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із тим, що позивач не навів обґрунтування неможливості скористатись інструментами отримання інформації відповідно до статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; юридичні особи не є суб'єктами звернення до Уповноваженого, а порушені позивачем у зверненні питання стосувались відносин між позивачем як юридичної особи та Офісом як держаного органу.

У відповіді на відзив позивач вказав про наявність порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» в діях Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та про неправомірну відмову у наданні інформації на запит АО «Градум», детально обґрунтовуючи свою позицію. Позивач також звертає увагу, що Уповноважений є єдиним органом, уповноваженим на притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Третя особа 1 подала пояснення, у якому просила відмовити у позові та підтримала мотиви відзиву Представника Уповноваженого.

Третя особа 2 у своєму письмовому поясненні вказала, що у статті 14 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не зазначено обов'язку складати адміністративні протоколи за результатом розгляду звернень.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Керуючий партнер АО «Градум» Мигаль Х.О. звернулась до начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бамбізова Є.Є. із запитом на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації») від 12 серпня 2019 року №02-04/146вих-19, у якому просила надати повну та актуальну публічну інформацію щодо розподілу обов'язків між начальником та заступниками начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби з жовтня 2016 року по теперішній час, долучивши до відповіді копії наказів та/або інших організаційно-розпорядчих документів з питань розподілу обов'язків, що видавалися начальником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби упродовж 2016-2019 років; надати завірену копію наказу про призначення на посаду заступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Дерев'янка Олексія В'ячеславовича.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у листі від 16 серпня 2019 року №40127/10/28-10-01-02 у відповідь на вказаний запит зазначив норми Конституції України та Закону України «Про доступ до публічної інформації» та повідомив, що інформація щодо розподілу обов'язків між керівництвом Офісу є відкритими даними та розміщена на офіційному порталі Офісу; накази на призначення заступників начальника Офісу великих платників перебувають в розпорядженні Державної фіскальної служби України.

Вважаючи, що відповідь виконуючого обов'язки начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бондар Лариси є неправомірною відмовою у наданні інформації, керуючий партнер АО «Градум» Мигаль Х.О. направила до Уповноваженого заяву про порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 20 серпня 2019 року №02-08/124вих-19, у якій просила:

розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо виконуючого обов'язки начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бондар Лариси Михайлівни за неправомірну відмову в наданні інформації на інформаційний запит від 12 серпня 2019 року №02-04/146вих-19;

скласти адміністративний протокол стосовно виконуючого обов'язки начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Бондар Лариси Михайлівни за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посадових осіб Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, відповідальних за оприлюднення інформації, за не оприлюднення інформації на офіційному сайті Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в мережі Інтернет, обов'язкове оприлюднення якої передбачено Законом України «Про доступ до публічної інформації»;

скласти адміністративний протокол стосовно посадових осіб Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, відповідальних за оприлюднення інформації, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

визнати АО «Градум» потерпілим та надати можливість реалізувати права потерпілого, передбачені статтею 269 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

повідомити АО «Градум» про дату направлення протоколу (ів) до суду (ів) та його (їх) адресу.

У відповідь на заяву про порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 20 серпня 2019 року №02-08/124вих-19 Представник Уповноваженого у листі від 23 вересня 2019 року №757.8/М/717.7/19/26.1 повідомив про відсутність підстав для вжиття додаткових заходів реагування за зверненням.

Свою відповідь відповідач обґрунтував таким: порядок розгляду запиту керуючого партнера АО «Градум» Мигаль Х.О. від 12 серпня 2019 року №02-04/146вих-19 регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не Законом України «Про доступ до публічної інформації»; статтею 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено відповідальності за неповне оприлюднення інформації.

Крім того, відповідач повідомив, що до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби направлено відповідне роз'яснення з метою дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» в сфері оприлюднення інформації.

Частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як зазначено вище, у межах цієї справи позивач оскаржує рішення Представника Уповноваженого щодо про відмову у відкритті провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124 вих-19 відповідно до статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Таким чином, виходячи зі змісту позовних вимог, суду належить встановити:

- обсяг повноважень Представника Уповноваженого щодо розгляду заяв адвокатського об'єднання про порушення Законом України «Про доступ до публічної інформації», які саме рішення повинен прийняти або які дії має вчинити Представник Уповноваженого ВРУ при розгляді такої заяви;

- чи зобов'язаний відповідач відкрити провадження за заявою АО «Градум» від 20 серпня 2019 року №02-08/124 вих-19 на підставі статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

При цьому правомірність поведінки Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та його посадових осіб не входить до предмета доказування, оскільки позивач не оскаржує це у межах спірних правовідносин.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 2 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» встановлює, що сферою застосування Закону є відносини, що виникають при реалізації прав і свобод людини і громадянина між громадянином України, незалежно від місця його перебування, іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають на території України, та органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими і службовими особами.

Дія цього Закону також поширюється на відносини, що виникають між юридичними особами публічного та приватного права, а також фізичними особами, які перебувають на території України, у випадках, передбачених окремим законом.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» Уповноважений має право призначати своїх представників у межах виділених коштів, затверджених Верховною Радою України.

Організація діяльності та межі повноважень представників Уповноваженого регулюються Положенням про представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яке затверджується Уповноваженим.

Як встановлює стаття 16 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує:

1) за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників;

2) за зверненнями народних депутатів України;

3) за власною ініціативою.

Згідно зі статтею 17 цього Закону Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років.

При розгляді звернення Уповноважений:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Уповноважений не розглядає тих звернень, які розглядаються судами, зупиняє вже розпочатий розгляд, якщо заінтересована особа подала позов, заяву або скаргу до суду.

Повідомлення про прийняття звернення до розгляду або відмову у прийнятті звернення до розгляду надсилається в письмовій формі особі, яка його подала. Відмова у прийнятті звернення до розгляду повинна бути вмотивованою.

З наведених норм Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» вбачається, що Уповноважений, зокрема через свого Представника, здійснює контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина, у тому числі: приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

У свою чергу до відносин, що виникають між юридичними особами публічного та приватного права, норми Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» можуть бути застосовані виключно у випадках, передбачених окремим законом.

Однак, як видно зі спірних правовідносин, заява АО «Градум» не є зверненням громадяни України, іноземця, особи без громадянства або особи, яка діє в їхніх інтересах, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Суд зауважує, що позивач, як юридична особа приватного права, звернувся до Уповноваженого з метою захисту порушеного, на його думку, права, проте, Закон України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» не покладає на Уповноваженого вживати заходи щодо поновлення та захисту прав юридичних осіб з боку органів державної влади.

При цьому позивач не вказав, який закон передбачає, що з метою урегулювання відносин між юридичними особами вони можуть звернутись до Уповноваженого відповідно до Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Таким чином, суд вважає, що Уповноважений та його Представник не здійснює контроль за додержанням прав юридичних осіб, зокрема адвокатських об'єднань, та не зобов'язаний відкривати провадження за заявою АО «Градум» на підставі статті 17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Суд враховує, що відповідач у своєму листі від 23 вересня 2019 року №757.8/М/717.7/19/26.1 наводить помилкові міркування щодо необхідності застосування норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак, це не свідчить про протиправність відмови у відкритті провадження за заявою АО «Градум», оскільки Уповноважений взагалі не має обов'язку вживати заходи щодо захисту його прав.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що оскаржуване рішення порушує конституційне право на збирання інформації, створює протиправні перешкоди для здійснення статутної діяльності АО «Градум» та, що відповідач обмежив його у праві захисту інформаційного права та залишив без належного реагування порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки у межах спірних правовідносин позивач обрав неправильний спосіб захисту.

Так, стаття 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Отже, вважаючи порушеним своє право на отримання інформації з боку Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, мав право звернутися у встановленому порядку, наприклад, до суду.

Посилання позивача на Порядок здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого від 12 серпня 2013 року №18/02-13, є безпідставним, оскільки вказаний порядок прийнятий на реалізацію положень Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», який не поширюється на спірні правовідносини.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не довів та не надав суду доказів, які б підтверджували, що поведінка відповідача у межах спірних правовідносин будь-яким чином впливає на права чи інтереси АО «Градум».

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов АО «Градум» є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Адвокатському об'єднанню АО «Градум» в особі керуючого партнера Мигаль Христини Орестівни повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Адвокатське об'єднання «Градум» в особі керуючого партнера Мигаль Христини Орестівни (03058, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 206, оф. 104; ідентифікаційний код 40419564);

Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України Барвіцький Віктор Юрійович (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; реєстраційний номер облікової картки невідомий);

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини Денисова Людмила Леонтіївна (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8; реєстраційний номер облікової картки невідомий);

Офіс великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ідентифікаційний код 43141471).

Суддя В.А. Кузьменко