Справа № 640/14197/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/437
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ № 640/14197/19

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ"
до Київської митниці Держмитслужби
провизнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, правонаступником якої є Київська митниця Держмитслужби, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 26.02.2019 р. № UA10020/2019/000005/2.

Ухвалою суду від 12.08.2019 р. відкрито провадження по справі № 640/14197/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

29.08.2019 р. до суду надано відзив на позов.

28.08.2019 р. відповідачем надано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ознайомившись з клопотанням та матеріалами справи, суд вважає їх достатніми для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" (покупець) та Компанією "Zeppelin International AG" Швейцарія (продавець) укладений Договір купівлі-продажу запасних частин №16-ZUK-SP, за умовами якого продавець зобов`язується продавати та поставляти, а покупець приймати та оплачувати запасні частини, мастила, оливи, технічні рідини, спеціальні інструменти, обладнання, технічну літературу, рекламні матеріали до екскаваторів, бульдозерів, грейдерів та іншої техніки виробництва Caterpillar та Caterpillar груп згідно кількості та цін, зазначених в інвойсах (п. 1.1.).

Згідно з п. 2.1. договору поставка обладнання здійснюється автомобільним або авіаційним транспортом на умовах: СІР Київ, або EX WORKS - Грімберген, Бельгія, (Інкотермс-2010), або ЕХ WORKS - склад уповноваженого дилера запасних частин, вказаних в п.1.1 цього Договору (Інкотермс-2010) поетапно, окремими партіями, в строки і обсягах узгоджених сторонами згідно умов цього договору з урахуванням навантаження та пакування.

Відповідно до п. 2.2. договору при поставці автомобільним або авіаційним транспортом на умовах FCA, за узгодженням сторін, пункт відправки та умови поставки можуть змінюватись.

Ціни на запасні частини визначаються за кожною окремою позицією в дійсному інвойсі продавця (пункт 4.3.).

Оплата кожної отриманої партії повинна бути здійснена покупцем в доларах США або в Євро протягом 60 календарних днів після дати поставки (пункт 4.6. Договору).

Відповідно до умов вищевказаного договору та згідно з інвойсом GR 775231 від 19.02.2019 р. позивачем придбані частини дорожньо-будівельної техніки Caterpillar (код УКТЗЕД ):

- гусеничний опорний каток арт.4878695 - 6 шт; Виробник Caterpillar; Торговельна марка Caterpillar; Країна виробництва CN;

- гусеничний ланцюг арт.2019119 - 1 шт; арт.2019119- 1 шт. Виробник Caterpillar; Торговельна марка Caterpillar; Країна виробництва FR;

- гусеничний башмак арт.6Y8180 - 2 шт; Виробник Caterpillar; Торговельна марка Caterpillar; Країна виробництва GB;

- гусеничний опорний каток арт.4288691 - 8 шт; Виробник Caterpillar; Торговельна марка Caterpillar; Країна виробництва IT;

- гусеничний опорний каток арт.3004545 - 4 шт; арт.4288691 - 3 шт; Виробник Caterpillar; Торговельна марка Caterpillar; Країна виробництва KR;

На імпортовані в рамках Договору купівлі-продажу запасних частин від 26.01.2016 р. №16-ZUK-SP товарні позиції, позивачем було подано відповідачу митну декларацію "ІМ 40 ДЕ" №UA100020/2019/366870 від 25.02.2019 р. (електронне декларування).

Задекларована в ЕМД за товарними позиціями № 26, 27, 28, 29, 30 митна вартість товару визначена за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та включала вартість товару згідно з інвойсом GR775231 від 19.02.2019 р., а саме:

позиція 26 - Вага нетто (кг) - 7827,6641; Ціна згідно інвойсу - 1880,7835 USD (50813,7296 грн); Заявлена митна вартість - 1880,7835 USD (50813,7296 грн) 6,0635 USD за 1 кг; Курс валюти (USD) 27,017312;

позиція 27 - Вага нетто (кг) - 1830,1; Ціна згідно інвойсу - 7827,6641 USD (211482,4400 грн); Заявлена митна вартість - 7827,6641 USD (211482,4400 грн) 4,2771 USD за 1 кг; Курс валюти (USD) 27,017312;

позиція 28 - Вага нетто (кг) - 63,7; Ціна згідно інвойсу - 178,6759 USD (4827,3400 грн); Заявлена митна вартість - 178,6800 USD(4827,3400грн.) 2,8050 USD за 1 кг; Курс валюти (USD) 27,017312;

позиція 29 - Вага нетто (кг) - 521,464; Ціна згідно інвойсу - 2573,6513 USD (69533,1400 грн); Заявлена митна вартість - 2573,6513 USD (69533,1400 грн) 4,9354 USD за 1 кг; Курс валюти (USD) 27,017312;

позиція 30 - Вага нетто (кг) - 341,367; Ціна згідно інвойсу - 1775,5980 USD (47971,8800 грн); Заявлена митна вартість - 1775,5980 USD(47971,8800 грн) 1775,6000 USD (47971,8800грн.) 5,2014 USD за 1 кг; Курс валюти (USD) 27,017312.

Інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було. Товар поставлявся на умовах СІР м. Київ, у зв`язку з чим додаткові транспортні витрати відсутні.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення позивачем було подано до митного органу разом із митною декларацією наступні обов`язкові документи: зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу запасних частин від 26.01.2016р. №16-ZUK-SP та доповнення до нього від 05.02.2019; автотранспортна накладна CMR від 19.02.2019 № 49911; інвойс GR 775231 від 19.02.2019р.; сертифікат про походження товару від 19.02.2019 р. № 3.090.862; копії митної декларації країни відправлення 19.02.2019 р. № MRN 19ВЕЕ411, № MRN 19ВЕЕ256.

Під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених за митною декларацією №UA100020/2019/36687, митним органом на підставі статті 54 Кодексу та Методичних рекомендацій встановлено, що документи, які подані відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, а саме:

1) до митного оформлення не подано документи, передбачені п. 25, 2.6 договору від 29.01.2016 р. № 16-ZUK-SP. Відповідно до п.2.5 зовнішньоекономічного договору продавець повинен направити покупцеві повідомлення про готовність до відвантаження, яке повинно містити, серед іншого, такі обов`язкові відомості: - найменування вагу і номери запчастин; - ціну по кожній окремій позиції. Відповідно до п.2.6 договору після отримання такого повідомлення покупець зобов`язаний негайно підтвердити продавцю про прийняття поставки;

2) згідно наданої до митного оформлення ДМВ між продавцем товарів та покупцем існує взаємозалежність, внаслідок чого у митного органу є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Згідно частини 17 статті 58 Митного кодексу України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року;

3) до митного оформлення надано копію митної декларації країни відправлення 19.02.2019 р. № MRN 19ВЕЕ411, яка повинна містити 6 аркушів, однак до митного оформлення не подано аркуш № 6, а 2 рази подано аркуш № 5.

У зв`язку з вказаним декларанту запропоновано надати додаткові документи, такі як: 1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 9) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 10) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 11) розрахунок ціни (калькуляцію); 12) копію митної декларації країни відправлення; 13) інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості (за власним бажанням).

У відповідь на вказаний запит надати додаткові документи позивач направив лист від 26.02.2019 р. №0246/26/02, в якому надав пояснення, що позивач є офіційним уповноваженим представником дилера "Zeppelin International AG", який, в свою чергу, є авторизованим офіційним дилером компанії "CATERPILLAR", та поставляє на територію України техніку торгової марки "CATERPILLAR", а також запасні частини до неї за цінами, які визначаються за кожною окремою позицією в інвойсах продавця відповідно до умов договору купівлі-продажу. (лист компанії "CATERPILLAR" від 01.01.2015 р. додано до листа №0246/26/02).

Також зазначено, що факсове повідомлення, про яке йдеться у п.2.5.,2.6. договору купівлі-продажу запасних частин №16-ZUK-SP від 29.01.2016 р. не є документом, що підтверджує митну вартість товару згідно приписів ч.2 ст.53 Митного кодексу України, та документом, який зобов`язаний пред`явити декларант для підтвердження заявленої митної вартості.

Процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом проведена шляхом надіслання електронних повідомлень, що сторонами не оспорюється.

У процесі консультації декларанту повідомлено про причини не застосовування основного методу відповідачем, з огляду на те, що документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари.

За результатами проведеної консультації митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2019 р. № UA10020/2019/000005/2.

Митну вартість товару визначено із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів з урахуванням вимог ст. 60 Митного кодексу України, що ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях, оформлених за митними деклараціями від 07.02.2019 р. №UA100020/2019/366153, від 06.12.2018 р. № UA100020/2018/183402, 09.01.2019 р. №UA10020/2019/407, 11.01.2019 р. № UA100020/2019/365166, наведеними у спірному рішенні про коригування митної вартості від 26.02.2019 р. № UA10020/2019/000005/2.

Між тим, у графі 33 названого рішення інша інформація, ніж та, що була наведена в ході консультації з митним органом відсутня.

Вказаним рішенням відкориговано митну вартість товару, задекларованого в ЕМД за товарними позиціями № 26, 27, 28, 29, 30, внаслідок чого її збільшено за позицією 26 збільшено з 6,0635 USD за 1 кг до 6,1700 USD за 1 кг; за позицією 27 збільшено 4,2771 USD за 1 кг до 6,7700 USD за 1 кг; за позицією 28 збільшено з 2,8050 USD за 1кг до 9,5700 USD за 1 кг; за позицією 29 збільшено з 4,9354 USD за 1 кг до 6,3000 USD за 1 кг; за позицією 30 збільшено з 5,2014 USD за 1 кг до 7,0400 USD за 1 кг.

У зв`язку з визначенням митної вартості товару відповідачем іншої, ніж указана позивачем, сума сплачених переплат ПДВ та ввізного мита склала відповідно 36 078,59 грн та 8 590,13 грн, що разом складає 44 668,70 грн.

За наслідком прийняття рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови № UА100020/2019/00041, в якій роз`яснено можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" - вважає протиправним та просить скасувати рішення про коригування митної вартості товарів, зазначаючи наступне.

Позивачем були надані всі наявні та документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містили повну інформацію про митну вартість та її складові.

Контролюючим органом в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтованих та підтверджених обставин невідповідності митної вартості товару, яка була заявлена декларантом.

Щодо аналізу рівня митної вартості, то формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

У своєму рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган зазначаючи, що метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів був використаний з урахуванням інформації, наявної в митному органі, не навів у рішенні про коригування митної вартості обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач - Київська митниця Держмитслужби - проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення.

Відповідач зазначив про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, з огляду на те, що позивачем документально не підтверджено митну вартість товару - складові митної вартості, не визначено кількісно та достовірно.

Також відповідач підтримав висновки, викладені у гр. 33 оскаржуваного рішення.

Окрім того, відповідач обґрунтовує правомірність прийнятого рішення й тими обставинами, які не були покладені в основу рішення: неподання додаткових документів на вимогу митного органу, виявлених розбіжностей митницею в частині не надання перекладу декларації країни відправлення та страхових документів, не надання договорів на транспортно-експедиційне обслуговування між виконавцем щодо перевезення оцінюваної партії товарів.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34-1 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній у період спірних правовідносин) органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Митний контроль, у силу вимог ст. 4 Митного кодексу України, це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 статті 52 Митного кодексу України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (ч. 4 ст. 52 Митного кодексу України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. (ч. 8, 9 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною 1 та 2 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 статті 55 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 8 вказаної статті Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до ч. 9 ст. 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положеннями ст. 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 5-8 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 р. № 599, визначають порядок заповнення декларації митної вартості, яка використовується:

декларантом або уповноваженою ним особою - при визначенні та заявленні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту;

митним органом - при здійсненні контролю за правильністю визначення декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту.

Відповідно до пункту 1.3 вказаних Правил, ДМВ подається в установленому порядку митному органу, що здійснює митне оформлення товарів, разом з митною декларацією на оцінювані товари.

Пунктом 1.14 Правил передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Посадовою особою митного органу заповнюється графа ДМВ "Для відміток митного органу". На основному аркуші, крім реєстраційного номера ДМВ, повинно бути зазначене рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів (пункти 2.1, 2.2 вказаних Правил).

Відповідно до пункту 2.3 Правил, при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення. При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом (пункти 2.4, 2.5 Правил).

В даному випадку зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 26.02.2019 р. № UA10020/2019/000005/2 (графа 33 - обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості) вбачається, що митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією "ІМ 40 ДЕ" №UA100020/2019/366870 від 25.02.2019 р. (електронне декларування), не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до ч. 6 ст. 54 та ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, оскільки під час здійснення контролю митної вартості на момент митного оформлення встановлено, що документи, які подані відповідно до частини 2 статті 53 Митного Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, а саме:

1) до митного оформлення не подано документи, передбачені п. 25, 2.6 договору від 29.01.2016 р. № 16-ZUK-SP. Відповідно до п.2.5 зовнішньоекономічного договору продавець повинен направити покупцеві повідомлення про готовність до відвантаження, яке повинно містити, серед іншого, такі обов`язкові відомості: - найменування вагу і номери запчастин; - ціну по кожній окремій позиції. Відповідно до п.2.6 договору після отримання такого повідомлення покупець зобов`язаний негайно підтвердити продавцю про прийняття поставки;

2) згідно наданої до митного оформлення ДМВ між продавцем товарів та покупцем існує взаємозалежність, внаслідок чого у митного органу є підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Згідно частини 17 статті 58 Митного кодексу України особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року;

3) до митного оформлення надано копію митної декларації країни відправлення 19.02.2019 р. № MRN 19ВЕЕ411, яка повинна містити 6 аркушів, однак до митного оформлення не подано аркуш № 6, а 2 рази подано аркуш № 5.

Інших обставин прийняття рішення та джерел інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості графа 33 не містить.

Надаючи юридичну оцінку спірному рішенню, суд вбачає відсутність обґрунтування митницею обставин, яким чином повідомлення про готовність до відвантаження, передбачені п. 25, 2.6 договору від 29.01.2016 р. № 16-ZUK-SP, викликають сумніви у заявленій позивачем митній вартості товару.

Аналогічно відповідач не обґрунтовує, яким чином та в якій частині недолік стосовно неподання аркуша № 6 митної декларації країни відправлення 19.02.2019 р. № MRN 19ВЕЕ411 свідчать про невідповідність заявленої позивачем митної вартості, зважаючи на умови поставки, встановлені у договорі, а також наявність інших належних доказів, що підтверджують митну вартість.

За приписами частин дванадцятої-п`ятнадцятої статті 58 Митного кодексу України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Позивач у відповідь на запит відповідача надати додаткові документи направив лист від 26.02.2019 р. №0246/26/02, в якому надав пояснення, що позивач є офіційним уповноваженим представником дилера "Zeppelin International AG", який, в свою чергу, є авторизованим офіційним дилером компанії "CATERPILLAR", та поставляє на територію України техніку торгової марки "CATERPILLAR", а також запасні частини до неї за цінами, які визначаються за кожною окремою позицією в інвойсах продавця відповідно до умов договору купівлі-продажу. (лист компанії "CATERPILLAR" від 01.01.2015 р. додано до листа №0246/26/02).

Однак рішення відповідача не містить жодної інформації про результати дослідження наведеного позивачем обґрунтування та вказівки про їх врахування при прийнятті рішення, чи ні, що є законною підставою вважати, в силу вимог ч. 14 ст. 58 Митного кодексу України, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Втім, надаючи правову оцінку документам, що були подані для митного оформлення товару за спірними товарними позиціями, суд приходить до висновку, що позивачем до митного оформлення було подано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення за ціною договору (контракту), з дотриманням вимог ст. 53 Митного кодексу України.

Системний аналіз наведених вище правових норм вказує на те, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04.04.2018 р. по справі №826/27058/15 (№К/9901/35148/18).

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору.

Більш того, матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, на підставі чого контролюючий орган розпочав процедуру консультацій.

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Верховний Суд висловив правову позицію у постанові від 05.02.2019 р. у справі №816/1199/15-а, про те, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.06.2018 р. у справі №826/6346/13.

Окрім того, суд акцентує увагу на відсутності законних підстав посилатися на докази та обставини, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

З врахуванням викладеного оскаржуване рішення не можуть бути визнане таким, що ґрунтується на вимогах закону та відповідає вимогам щодо обґрунтованості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 26.02.2019 р. №UA10020/2019/000005/2.

3 Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (02000, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8А, код 43337359) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цеппелін Україна ТОВ" (03022, вул. Васильківська, 34, 3-1 поверх, ) сплачений судовий збір в розмірі 2 007 грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 27.01.2022 р.