Справа № 480/4488/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2022 р. Справа № 480/4488/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 1986 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Сумській області від 09.12.2005 № 134 о/с його звільнено зі служби за вислугу років. Після звільнення отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням МСЕК від 02.05.2019 йому встановлено I групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Ступінь втрати працездатності 95%. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі № 480/3841/20 зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та прийняти рішення у відповідності до вимог "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції". На виконання рішення суду за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги відповідач прийняв рішення про відмову та 28.04.2021 затвердив відповідний висновок. Вважає таке рішення протиправним та зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, була передбачена ст. 23 Закону України "Про міліцію", відповідно до якої у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Оскільки група інвалідності встановлена позивачу внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, він має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однак відповідач відмовив йому в призначенні такої допомоги. Вважає таку відмову відповідача протиправною та зазначає, що невиплата зазначеної грошової допомоги порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити. Також просить встановити судовий контроль за виконанням рішення.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. Крім того, Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції на МВС України покладається обов`язок перевірки направлених документів на їх відповідність Порядку. Рішення приймається на підставі наданих матеріалів, що мають відповідати вимогам законодавства та узгоджуватися між собою. Під час розгляду матеріалів щодо позивача виявлено недоліки в оформленні документів, що унеможливлює прийняття рішення. У зв`язку з цим матеріали щодо призначення йому одноразової грошової допомоги повернуто до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Сумській області на доопрацювання. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, наказом УМВС України в Сумській області від 09.12.2005 № 134 о/с його звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України за вислугу років. Після звільнення отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.10).
Рішенням МСЕК від 02.05.2019 позивачу встановлено I групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Ступінь втрати працездатності 95% (а.с.12,13,14-15).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі № 480/3841/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії: визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, що полягали у поверненні на доопрацювання матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 1 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та зобов`язано Міністерство внутрішніх справі України розглянути матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та прийняти рішення у відповідності до вимог "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

На виконання рішення суду за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідач прийняв рішення про відмову та 28.04.2021 затвердив відповідний висновок (а.с.6-7,9,39).

Суд вважає, що відмова відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (чинного на час звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ України) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850 (далі Порядок N 850).

Відповідно до п. 2 Порядку N 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.05.2019 позивачу встановлена перша група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, ступінь втрати працездатності 95% (а.с.12,13).

На підставі п. 3 Порядку N 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у разі встановлення інвалідності I групи у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п. 4 Порядку N 850).

Відповідно до п. 14 Порядку N 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Заперечуючи право позивача на отримання грошової допомоги, відповідач зазначає про неналежне оформлення документів, зокрема, зазначає, що медико-соціальна експертна комісія позивачу проведена з порушенням п. 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317, відповідно до якого медико-соціальну експертизу колишнім працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до складу якої входять представники закладів охорони здоров`я МВС. У даному випадку при проведенні медико-соціальної експертизи позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися.

З цього приводу суд зазначає, що з огляду на положення п. 14 Порядку N 850 зазначена відповідачем обставина не є підставою для відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги, до того ж доказів на її підтвердження всупереч ч. 1 ст. 77 КАС України відповідач не надав.

Таким чином, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки у спірних правовідносинах йому встановлена перша група інвалідності з 02.05.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Підстави для відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги визначені у п. 14 Порядку N 850, однак таких обставин судом не встановлено, відповідач про них не зазначає та доказів на їх підтвердження суду не надав.

Отже, позивач має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності I групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, оскільки у призначенні такої допомоги йому було відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності I групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не дотримався вимог Закону України "Про міліцію" (чинного, на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ) та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності I групи з 02.05.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній справі, суд зазначає, що приписами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд. Разом з тим позивачем не наведено обґрунтування необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятися від виконання судового рішення. Тому суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення в даній справі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням за наслідками первинного огляду інвалідності I групи з 02.05.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності I групи з 02.05.2019 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах