Справа № 140/3622/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/3622/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Аршулік С. Р.,

за участю представника позивача Скучинського Л. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Ковельської окружної прокуратури до Ратнівської селищної ради про визнання протиправним та нечинним рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом до Ратнівської селищної ради про визнання протиправним та нечинним пункту 1 рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вулиці Шкільної та вулиці Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт Ратне Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним пунктом рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2 затверджено детальний план території частини житлового кварталу К- 11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне. Однак, позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки згідно з вимогами чинного законодавства детальний план території має прийматись у межах та у відповідності до Генерального плану, у жодному випадку не може йому суперечити. Вказує, що Генеральний план смт. Ратне розроблений та затверджений ще у 1986 році й зміни до нього не вносились, а забудова частини території, щодо якої затверджено вищевказаний детальний план, не врегульована чинним Генеральним планом.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у зв`язку з постійною проблемою в селищі з земельними ділянками під забудову (більше 1500 заяв на виділення земельних ділянок, в тому числі більше 120 учасників АТО) селищною радою було прийняте рішення 27.03.2018 №17/7 «Про розробку детальних планів територій», в тому числі території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка»). Про дане рішення було повідомлено в засобах масової інформації (ніяких письмових пропозицій не надходило). Детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки виготовлений Ратнівським комунальним госпрозрахунковим проектно-виробничим, архітектурно-планувальним підприємством та розроблений на підставі рішення Ратнівської селищної ради №17/7 від 27.03.2018 та завдання на розробку даного детального плану території від 10.06.2018, погодженого розробником, замовником, головним архітектором проекту, який також надав підтвердження, що даний ДПТ розроблений у відповідності до діючих норм та правил та завідувачем сектору містобудування та архітектури Ратнівської районної державної адміністрації. Рішенням №26/2 від 05.09.2019, враховуючи рекомендації архітектурно-містобудівної ради та громадських слухань, ДПТ частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») затверджений. На цій же сесії селищної ради у відповідності до ДПТ частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка»), 82 жителям селища (в тому числі 11 учасникам АТО) надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд. Частина громадян, які отримали земельні ділянки вже виготовили вищезгадані проекти і земельні ділянки передані їм у власність. Зауважує, що Генеральний план селища Ратне розроблений та затверджений в 1986 році в межах селища, а у 2013 році рішенням №22/5 від 29.03.2013 продовжено термін дії існуючого генерального плану селища (проведено актуалізацію). Вихідні матеріали для погодження завдання та реалізації ДПТ частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») взяті з генерального плану селища, та з урахуванням містобудівної документації розробленої в 2000-2007 роках (детальними планами території житлових кварталів по вул. Лесі Українки). У зв`язку з тим, що Генеральний план смт Ратне розроблений та затверджений ще у 1986 році і не відповідає сучасним вимогам містобудівного законодавства, виникла необхідність виготовлення нового генерального плану селища. Зазначає, що у зв`язку з великими затратами на виготовлення Генерального плану, селищна рада в 2019 році профінансувала топографо-геодезичну зйомку селища, яка буде підосновою для розробки нового генплану. 21.12.2019 рішенням № 29/4 надано дозвіл на виготовлення нового генерального плану смт Ратне, на дані потреби закладені кошти в бюджеті Ратнівської селищної ради на 2020 рік. Таким чином, виготовлення даного ДПТ, дало можливість частково вирішити проблему з виділенням земельних ділянок для забудови в селищі Ратне, але на даний час вільних територій в селищі для будівництва вже не має, а бажаючих будуватися є 1100 громадян з яких 111 учасників АТО. Також зазначає, що, на його думку, позивач не обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави, а відповідно до частини четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. З урахуванням вищенаведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 16.01.2020, позивач зазначив, що до прокуратури Волинської області 26.09.2019 надійшло колективне звернення жителів смт. Ратне Волинської області з приводу вжиття заходів щодо попередження незаконного розпорядження землями комунальної власності. За результатами розгляду даного звернення були встановленні підстави для вжиття заходів представницького характеру. Зокрема, Ковельською місцевою прокуратурою виявлено порушення, яке допущене при затвердженні пункту 1 рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2 детального плану території частини житлового кварталу К-1 1 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне, оскільки забудова частини території, щодо якої затверджено вищевказаний детальний план не врегульована чинним генеральним планом смт Ратне. Також вказує, що твердження відповідача про те, що у 2013 році рішенням №22/5 від 29.03.2013 продовжено термін дії існуючого генерального плану селища (проведено актуалізацію), вихідні матеріали для погодження завдання та реалізації детального плану території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки взяті з генерального плану, спростовується листами Управління містобудування та архітектури Волинської ОДА від 21.11.2019, 07.11.2019, 24.10.2019 та поясненням начальника Управління містобудування та архітектури Волинської ОДА, у яких вказано, що детальний план території частини житлового кварталу К-І І та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки не відповідає вимогам чинного містобудівного законодавства. Просив позов задовольнити.

22.01.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 позов задоволено повністю, визнано протиправним та нечинним пункт 1 рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 05.09.2019 № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вулиці Шкільної та вулиці Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне Волинської області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено, визнано протиправним та нечинним пункт 1 рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 05.09.2019р. № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вулиці Шкільної та вулиці Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт Ратне Волинської області.

Постановою Верховного Суду від 04.11.2021 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 скасовано, а дану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 прийнято до провадження дану адміністративну справу, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей, визначених статтею 264 КАС України, та призначено у даній справі підготовче засідання.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 замінено у справі позивача заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури на його правонаступника заступника керівника Ковельської окружної прокуратури, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 14.02.2022.

У судове засідання 14.02.2022 відповідач свого представника не направив, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Ратнівської селищної ради. Також у поясненнях від 14.02.2022 відповідач зазначив, що відповідно до схеми планування території області та району в урочищі Грушка заплановано будівництво автомагістралі (об`їзної дороги), що дасть змогу зменшити інтенсивність руху через центр села. Враховуючи наведене, відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог заступника керівника Ковельської окружної прокуратури щодо визнання нечинним рішення в частині.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 27.03.2018 рішенням Ратнівської селищної ради № 17.7 надано дозвіл на розробку детального плану території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вул. Шкільної та вул. Лесі Українки ( урочище «Грушка») у смт. Ратне.

05.09.2019 Ратнівською селищною радою на 26 сесії 7 скликання на 2 засіданні прийнято рішення № 26/2 «Про затвердження детального плану території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») та затвердження детальних планів території по вул. Партизанській і вул. Заболоттівській смт Ратне Волинської області». Пунктом першим даного рішення затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») смт Ратне Волинської області.

Тобто, вказаним пунктом рішення передбачено індивідуальну житлову забудову на частині території населеного пункту, затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вул. Шкільної та вул. Л. Українка (урочище «Грушка») в смт Ратне.

26.09.2019 від жителів смт Ратне до Прокуратури Волинської області надійшло колективне звернення про вжиття заходів щодо попередження незаконного розпорядження землями комунальної власності, у якому просили: вжити заходів щодо запобігання незаконному розпорядженню землями комунальної власності селища Ратне Ратнівського району внаслідок незаконних дій та рішень в сфері містобудівної діяльності Ратнівською селищною радою Ратнівського району, проектною організацією Ратнівське комунальне госпрозрахункове проектно-виробниче, архітектурно-планувальне підприємство, Головним архітектором проекту Б.Д. Солярчуком, уповноваженим органом містобудування та архітектури Ратнівського району, при розробці та затвердженні детального плану території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка»).

18.10.2019 та 31.10.2019 у листах №05-751/вих19, №05-822/вих19 заступник прокурора Волинської області повідомив Ратнівську селищну раду про те, що затверджений детальний план території не відповідає вимогам законодавства, оскільки суперечить Генеральному плану смт. Ратне та просив до 24.10.2019р. надати у прокуратуру області інформацію про вжиті заходи щодо скасування рішення від 05.09.2019 № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») смт. Ратне та повідомити, якщо такі заходи до цього часу органом місцевого самоврядування не вживались, про їх причини.

23.10.2019, 04.11.2019 та 27.12.2019 Ратнівська селищна рада листами № 406/01-10; № 426/01-10; № 495/01-10 повідомила Прокуратуру Волинської області, що лист від 18.10.2019р. № 05-75/вих19 переданий для розгляду до постійної комісії селищної ради з питань промисловості, продовольства, земельної реформи і екології, будівництва, транспорту і зв`язку. Доповнення до запиту Прокуратури Волинської області про надання інформації про вжиті селищною радою заходи щодо скасування рішення від 05.09.2019 № 26/2 передане для розгляду до постійної комісії селищної ради з питань промисловості, продовольства, земельної реформи і екології, будівництва, транспорту і зв`язку. Рішення про скасування детального плану території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») смт Ратне не прийняте, так як за нього відповідно до пункту 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не проголосувало більшість голосів від загального складу депутатів ради.

Вважаючи спірний пункт рішення протиправним прокурор звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Ратнівської селищної ради у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI; тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статей 25, пункту 42 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

За змістом підпункту 6 пункту «а» частини першої статті 31 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Статтею 1 Закону України від 16.11.1992 №2780-XII «Про основи містобудування» визначено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №3038-VI, містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Відповідно до статті 8 Закону №3038-VI планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частин першої, другої статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану. Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

Натомість детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території (пункт 3 частини першої статті 1 Закону №3038-VI).

За приписами статті 19 наведеного Закону детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів. Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою. Детальний план території не підлягає експертизі.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 ДБН Б.1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Пунктом 4.1 та пунктом 4.7 ДБН Б.1.1-14.2012 «Склад та зміст детального плану території» передбачено, що детальний план розробляється з метою уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території, а внесення змін до детального плану за умови його відповідності генеральному плану здійснюється шляхом розроблення проекту внесення змін до нього.

Відповідно до вимог пункту 4.2. ДБН Б. 1.1-14.2012 «Склад та зміст детального плану території» детальний план розробляється на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що детальний план території є видом містобудівної документації, яка уточнює положення генерального плану населеного пункту; положення детального плану території мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.06.2018 у справі № 826/4504/17, від 14.08.2018 у справі № 815/3880/14, від 01.10.2019 у справі №810/4017/17, від 15.04.2020 у справі № 702/1384/16-а, від 26.05.2020 у справі № 750/11932/16-а.

З огляду на викладене, така правова природа детального плану території характеризує його як складову планування території на місцевому рівні, що уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. При цьому, детальний план повинен відповідати довгостроковій стратегії планування та забудови території населеного пункту в цілому.

Закон №3038-VI набув чинності 12.03.2011.

Відповідно до пункту 3 Розділу V «Прикінцеві положення» зазначеного Закону генеральні плани населених пунктів, затверджені до набрання чинності цим Законом, є безстроковими.

Судом встановлено, що Генеральний план смт. Ратне розроблений та затверджений у 1986 році в межах селища.

Детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне, який розроблений Ратнівським комунальним госпрозрахунковим проектно-виробничим, архітектурно-планувальним підприємством та затверджений пунктом 1 спірного рішення, передбачає громадську забудову частини території розміщення житлових будинків, господарських будівель та споруд, будівництво торгового закладу.

Водночас, як слідує з дослідженого судом викопіювання з Генерального плану смт. Ратне, його дані у межах території, охопленої детальним планом, не передбачають громадську забудову.

Таким чином, затверджений пунктом 1 оспорюваного рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2 детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне не відповідає пункту 1 статті 17, статті 19 Закону №3038-VI, п. 4.1, п. 4.7 ДБН Б.1.1-14.2012, 4.2 ДБН Б.1.1-14.2012 «Склад та зміст детального плану території», оскільки забудова частини території, щодо якої затверджено вищевказаний детальний план суперечить генеральному плану смт. Ратне.

Отже, відповідач Ратнівська селищна рада як суб`єкт владних повноважень при прийнятті пункту 1 оскаржуваного рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2 діяв не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною дев`ятою статті 264 КАС України передбачено, що суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

За правилами пункту 1 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Суд зауважує, що за своєю правовою природою та з огляду на процедуру прийняття, детальний план території, як і генеральний план населеного пункту, є нормативно-правовими актами, що підтверджується висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №363/3101/17 та від 15.05.2019 у справі №363/3786/17, постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №809/964/16, від 16.06.2021 у справі №805/2784/17-а, від 01.06.2021 у справі №463/6912/18 та ін. За змістом цих висновків аналіз положень статті 19 Закону №3038-VI дозволяє стверджувати, що детальний план території містить правові приписи нормативного характеру, які розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово. Затверджуючи своїм рішенням містобудівну документацію щодо детального плану території місцева рада формує обґрунтування щодо деталізації положень генерального плану міста, тобто здійснює нормативне регулювання відповідних відносин.

Отже, слід зробити висновок, що у вказаних правовідносинах Ратнівська селищна рада реалізує свої повноваження як суб`єкт владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, пов`язаних із підготовкою та виданням нормативно-правового акта, яким є детальний план території.

У зв`язку із наведеним пункт 1 рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне Волинської області, має ознаки нормативно-правового акту, особливістю якого є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин, а об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності (частини друга, третя статті 264 КАС України).

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами 3, 4 статті 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За приписами частин 3-5 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про прокуратуру» (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Як визначено частинами 3, 4, 6 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 23 вказаного Закону під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (частина 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру»).

Аналіз викладених положень закону свідчить про те, що участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах стає можливою за умови, окрім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Як видно із змісту позовної заяви, в обґрунтування підстав звернення до суду з цим позовом прокурор вказує, що 26.09.2019 надійшло колективне звернення жителів смт Ратне Волинської області з приводу вжиття заходів щодо попередження незаконного розпорядження землями комунальної власності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v.RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01.04.2010р.; MENCHINSKAYA v.RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15.01.2009р).

З огляду на вказане, заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури мав обґрунтовані підстави звернутись до суду із даним позовом та відповідно підписувати позовну заяву, як прокурор для здійснення належного захисту інтересів громади у спірних правовідносинах.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що пункт 1 рішення Ратнівської селищної ради від 05.09.2019 № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах територій вул. Шкільної та вул. Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт. Ратне Волинської області, прийнятий з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому за правилами частини 9 статті 264 КАС України його слід визнати протиправним та нечинним.

Згідно з частиною 1 статті 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, слід зобов`язати Ратнівську селищну раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 05 вересня 2019 року № 26/2, яким затверджено детальний план території частини житлового кварталу К-11 та К-12 в межах території вулиці Шкільної та вулиці Лесі Українки (урочище «Грушка») в смт Ратне Волинської області.

Зобов`язати Ратнівську селищну раду після набрання рішенням законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправним та нечинним пункту 1 рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 05 вересня 2019 року № 26/2 у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2022 року.