Справа № 640/7798/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Київ № 640/7798/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

третя особа ТОВ «СІДЖИ УКРАЇНА»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві третя особа ТОВ «СІДЖИ УКРАЇНА» в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві вчинити дії направлені на повернення ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ) суми податку на доходи фізичних осіб сплаченого в дохід бюджету суми податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати у 2018 році, що підлягає поверненню ОСОБА_1 з бюджету згідно права на податкову знижку у відповідності до п.п. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 ПК України, відповідно заяви ОСОБА_1 від 24.12.2019р. на зазначений ОСОБА_1 заяві від 24.12.2019р. банківський рахунок в АК КБ «Приват Банк»: НОМЕР_2 (Призначення платежу: поповнення поточного рахунку НОМЕР_3 , ОСОБА_1 );

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.03.2020р. № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки відповідача, які слугували підставою прийняття оскаржуваного рішення є помилковими та необґрунтованими, оскільки позивачем були здійснені витрати на навчання сина протягом звітного 2018 року, тому він має право на податкову знижку на суму коштів сплачених на користь закладу освіти протягом звітного податкового року, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такого рішення, зобов`язання останнього вчинити дії та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

02.01.2018р. між Приватним загальноосвітнім навчальним закладом «Гімназія АПОГЕЙ» та ОСОБА_1 про надання освітніх послуг щодо здобуття освіти ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), укладено договір на надання освітніх послуг № 918 за умовами п. 1.1 якого, з метою забезпечення реалізації права громадян на загальну середню освіту шляхом оволодіння системою наукових знань, що ґрунтуються на єдності навчання і виховання, а також підготовки до подальшої освіти, професійного самовизначення і трудової діяльності «Адміністрація» зараховує «Учня» до 6-А класу Гімназії з 02.01.2018р., а «Батьки» оплачують освітні послуги в порядку та строки визначені цим договором.

При цьому, відповідно до п. 3.1 вищезазначеного договору, договірна вартість освітніх послуг, що надаються за цим договором, становить 3 500, 00 грн. без ПДВ за один місяць незалежно від відвідування ОСОБА_3 (за весь календарний рік).

Також, 07.08.2018р. між ТОВ «КОМПЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ СПЕЦІАЛІСТ» (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) укладено договір № 051012779 за умовами п. 1.1 якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги по навчанню ОСОБА_5 (слухач) у відповідності до навчального плану та графіку занять «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», що надалі іменуються послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах передбачених договором.

17.12.2018р. між ФОП ОСОБА_6 , яка представляє торгову марку «КОМПЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ» (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) укладено договір № 051014286 на навчання ОСОБА_5 за умовами п. 1.1 якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з навчання ОСОБА_5 (слухач) відповідно до навчального плану і розкладу занять «Зимової Комп`ютерної Академії», що надалі іменуються послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах передбачених договором.

24.12.2019р. позивачем було подано до Головного управління ДПС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік з метою отримання податкової знижки, в якій зазначено суму витрат на навчання - 83 530, 00 грн. та суму надмірно сплаченого податку, що підлягає поверненню позивачу - 15 035, 40 грн.

З огляду на вказане, 24.12.2019р. позивачем було подано до Головного управління ДПС у м. Києві заяву про повернення сплаченого в дохід бюджету суми податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 у вигляді заробітної плати у 2018 році.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.п 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І ПК України, у порядку ст. 76 розділу ІІ ПК України та вимог ст. 176 ПК України проведено камеральну перевірку податкової декларації проведено камеральну перевірку податкової декларації позивача про майновий стан і доходи за 2018 рік, результати якої оформлено актом від 23.02.2020р. №1028/26-15-33-20-21, та встановлено порушення позивачем вимог пп.14.1.170, п. 14.1 ст. 14, п.п. 166.2.1 п.166.2 ст. 166, п.п. 166.3.3 п. 166.3 ст. 166, п.п. 166.4.2 п. 166.4 ст. 164 Податкового Кодексу України.

На підставі висновків вищезазначеного акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві 13.03.2020р. винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фіз..ос., що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування на суму 15 035, 40 грн.

Позивач вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві протиправним звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктами 14.1.170, 14.1.263 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом; членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені.

Згідно з п.п.166.1.1, 166.1.2 п.166.1 ст.166 ПК України, платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року.

Підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Відповідно до п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України, до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Згідно з п.п. 166.3.3 п. 166.3 ст.166 ПК України (в редакції, чинній до набрання законної сили Законом № 2477-VIII від 03.07.2018р., тобто до 28.07.2018р.) до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки належить, зокрема, сума коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних вищих та професійно-технічних навчальних закладів для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення.

Відповідно до п.п. 166.3.3 п. 166.3 ст.166 ПК України (в редакції, чинній після набрання законної сили Законом № 2477-VIII від 03.07.2018р., тобто після 28.07.2018р.) до переліку витрат, дозволених до включення до податкової знижки належить, зокрема, сума коштів, сплачених платником податку на користь вітчизняних закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти для компенсації вартості здобуття відповідної освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення.

Згідно з п.п 166.4.2 п. 166.4 ст.166 ПК України, загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку в звітному податковому році, не може перевищувати суми річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшена з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували такі висновки відповідача:

- ОСОБА_1 протягом 2018 року доходи у вигляді заробітної плати не отримував;

- відповідно до договору про надання освітніх послуг від 02.01.2018р. № 918 ідентифікувати вартість безпосередньо освітніх послуг без вартості харчування немає можливості;

- відповідно до меморіальних ордерів від 25.01.2018р., від 05.02.2018р., від 16.02.2018р., від 07.03.2018р., від 26.03.2018р., від 03.04.2018р., від 02.05.2018р. № МАВ4328368, від 02.05.2018р. № МАВ4341505, від 30.05.2018р., від 01.06.2018р. та від 26.06.2018р. фактичні витрати понесені до набрання чинності Законом України від 03.07.2018р. № 2477-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України»;

- відповідно до меморіальних ордерів від 25.01.2018р., від 05.02.2018р., від 16.02.2018р., від 07.03.2018р., від 26.03.2018р., від 03.04.2018р., від 02.05.2018р. № МАВ4328368, від 02.05.2018р. № МАВ4341505, від 30.05.2018р., від 01.06.2018р. та від 26.06.2018р., від 08.08.2018р., від 31.08.2018р., від 10.09.2018р., від 28.09.2018р № МАВ6471159, від 28.09.2018р. № МАВ6471355, від 31.10.2018р., від 26.11.2018р., від 13.12.2018р. ат від 18.12.2018р. відсутня інформація щодо платника, таким чином ідентифікувати платника податків, яким понесено витрати немає можливості.

Так, надаючи оцінку вказаним висновкам, суд зазначає таке.

Щодо висновків податкового органу про те, що відповідно до договору про надання освітніх послуг від 02.01.2018р. № 918 ідентифікувати вартість безпосередньо освітніх послуг без вартості харчування немає можливості, судом враховується наступне.

02.01.2018р. між Приватним загальноосвітнім навчальним закладом «Гімназія АПОГЕЙ» та ОСОБА_1 про надання освітніх послуг щодо здобуття освіти ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), укладено договір на надання освітніх послуг № 918 (далі - Договір № 918) за умовами п. 1.1 якого, з метою забезпечення реалізації права громадян на загальну середню освіту шляхом оволодіння системою наукових знань, що ґрунтуються на єдності навчання і виховання, а також підготовки до подальшої освіти, професійного самовизначення і трудової діяльності «Адміністрація» зараховує «Учня» до 6-А класу Гімназії з 02.01.2018р., а «Батьки» оплачують освітні послуги в порядку та строки визначені цим договором.

При цьому, відповідно до п. 3.1 вищезазначеного договору, договірна вартість освітніх послуг, що надаються за цим договором, становить 3 500, 00 грн. без ПДВ за один місяць незалежно від відвідування Учнем Гімназії (за весь календарний рік).

Водночас, згідно з п. 3.2 Договору № 918, вартість харчування учня визначається помісячно, виходячи із собівартості набору продуктів, з подальшим перерахунком в залежності від відвідування учня.

Так, з аналізу вищезазначеного договору вбачається, що вартість харчування не включається до вартості освітніх послуг, оскільки визначається помісячно, виходячи із собівартості набору продуктів, з подальшим перерахунком в залежності від відвідування учня. При цьому, вартість освітніх послуг сплачується незалежно від відвідування ОСОБА_3 (за весь календарний рік).

З огляду на вказане, доводи відповідача у вказаній частині є помилковими.

Щодо висновків податкового органу про те, що ОСОБА_1 протягом 2018 року доходи у вигляді заробітної плати не отримував, а відтак не має права на податкову знижку, судом враховується наступне.

Так, позивачем до матеріалів справи долучено копію довідки ТОВ «СІДЖИ УКРАЇНА» відповідно до якої у період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. позивачу нараховано дохід у розмірі 342 546, 61 грн.

Водночас, відповідно до відомостей із ЦБ ДРФО ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) за період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. встановлено, що за період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. інформація про дохід ОСОБА_1 отриманого, зокрема, від ТОВ «СІДЖИ УКРАЇНА», відсутня.

При цьому, відповідно до п.п. 2 п. 1 розділу V Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017р. № 822, до Державного реєстру включаються, серед іншого, дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів тощо.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про не підтвердження отримання доходу позивачем у вигляді заробітної плати у 2018р. від ТОВ «СІДЖИ УКРАЇНА».

Щодо посилань відповідача на відсутність в меморіальних ордерах від 25.01.2018р., від 05.02.2018р., від 16.02.2018р., від 07.03.2018р., від 26.03.2018р., від 03.04.2018р., від 02.05.2018р. № МАВ4328368, від 02.05.2018р. № МАВ4341505, від 30.05.2018р., від 01.06.2018р. та від 26.06.2018р., від 08.08.2018р., від 31.08.2018р., від 10.09.2018р., від 28.09.2018р № МАВ6471159, від 28.09.2018р. № МАВ6471355, від 31.10.2018р., від 26.11.2018р., від 13.12.2018р. та від 18.12.2018р. інформації щодо платника, таким чином ідентифікувати платника податків, яким понесено витрати немає можливості, суд зазначає таке.

Так, зі змісту наявних в матеріалах справи меморіальних ордерів отримувачем якої є Приватна гімназія «Апогей» (Приватний ЗНЗ «Гімназія «Апогей») (від 25.01.2018р., від 16.02.2018р., від 26.03.2018р., від 02.05.2018р., від 01.06.2018р., від 10.09.2018р., від 26.11.2018р., від 13.12.2018р.)

вбачається, що платником послуг за навчання ОСОБА_5 є ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, код: 23494714.

Таким чином, з аналізу вказаного вбачається, що, дійсно, надані до матеріалів справи копії меморіальних ордерів не можуть бути підтвердженням факту сплати саме позивачем коштів за освітні послуги відповідно до Договору № 918.

Також, суд наголошує, що право на податкову знижку по витратах, понесених на користь закладу освіти, надається за умови підтвердження витрат відповідними платіжними та розрахунковими документами, які ідентифікують платника податку, який звертається за податковою знижкою.

При цьому, розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором, який укладається між закладом освіти і здобувачем освіти або його законними представниками - юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.

Так, 07.08.2018р. між ТОВ «КОМПЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ СПЕЦІАЛІСТ» (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) укладено договір № 051012779 за умовами п. 1.1 якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги по навчанню ОСОБА_5 (слухач) у відповідності до навчального плану та графіку занять «Малої Комп`ютерної Академії ШАГ», що надалі іменуються послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах передбачених договором.

Також, 17.12.2018р. між ФОП ОСОБА_6 , яка представляє торгову марку «КОМПЮТЕРНА АКАДЕМІЯ ШАГ» (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) укладено договір № 051014286 на навчання ОСОБА_5 за умовами п. 1.1 якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з навчання ОСОБА_5 (слухач) відповідно до навчального плану і розкладу занять «Зимової Комп`ютерної Академії», що надалі іменуються послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги у порядку та на умовах передбачених договором.

При цьому, відповідно до рахунків-фактур платником послуг відповідно до вищезазначених договорів є ОСОБА_4 .

Таким чином, вказані вище витрати не підлягають відшкоуванню, адже за умовами договору та рахунків-фактур, платником є ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до меморіальних ордерів від 08.08.2018р., від 31.08.2018р., від 10.09.2018р., від 28.09.2018р № МАВ6471159, від 28.09.2018р. та від 18.12.2018р. платником послуг за навчання ОСОБА_5 є ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві, код: 23494714.

Щодо послуг «Літня школа «Нейротех «БОТЕОН» 2018, оплати за навчання у школі усного рахунку за програмою «Соробан» та за використання та інформаційно-консультаційне супроводження комп`ютерної програми «Соробан», суд зазначає, що на виконання п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України позивачем не надано доказів фактично здійснених протягом звітного податкового року витрат, підтверджених відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання).

Водночас, додатково, суд наголошує, що відповідно до рахунку на оплату від 26.06.2018р. № 504 покупцем послуг «Літня школа «Нейротех «БОТЕОН» 2018 є ОСОБА_4 .

Так само, суд зазначає, що відсутні жодні підстави вважати, що «використання та інформаційно-консультаційне супроводження комп`ютерної програми «Соробан»» може розглядатись в контексті положень ПК України, як вартість здобуття відповідної освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення.

Водночас, незважаючи на вказане, позовні вимоги в частині скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Тобто, вказаним положенням передбачено виключний перелік підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення.

В даному випадку оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене за наслідками податкової перевірки, якою не встановлено заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, оскільки зазначене позивачем у податковій декларації податкове зобов`язання вже сплачене з врахуванням суми, визначеної як податкова знижка.

З огляду на вказане, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.03.2020р. № є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відмова у отриманні податкової знижки в сумі 15 035, 40 грн. не є підставною для визначення вказаної суми платнику податків, як зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та суперечить самій суті «податкової знижки», оскільки такий податок уже був сплачений особою під час отримання доходу у вигляді заробітної плати.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 06.11.2018р. у справі №826/1041/18, адміністративне провадження №К/9901/53004/18.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, а відтак адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 13.03.2020р. № .

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4.Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська