Справа № 420/20763/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при призначенні пенсії віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» невірного коефіцієнту страхового стажу;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплачувати пенсію за віком, у відповідності до частини 1 статті 27, частин 1 та 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,75 та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,79 за період з 01.03.2021 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 наголошувала, що при обрахунку пенсії за віком відповідно до вимог статей 25 та 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було невірно розраховано її індивідуальний коефіцієнт заробітної плати та коефіцієнт трудового стажу, що у свою чергу, призвело до зниження розміру пенсії позивача.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№6077/21 від 28.01.2022р.) на позовну заяву (а.с.147-151).

Відзив обґрунтований наступним.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У свою чергу, згідно статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за відповідною формулою. Крім того, коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом 10 частини 3 статті 24 цього закону, - 0,85.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області наголошувалося, що у пенсійному органі працюють досвідчені фахівці, які мають відповідні навички та знання для вірного нарахування пенсії, а тому, розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 здійснений правомірно.

Станом на 21 лютого 2022 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 13.02.2002 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (а.с.57).

З 01.03.2021 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (а.с.140).

Під час нарахування пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області визначено загальний страховий стаж ОСОБА_1 у розмірі 422 місяців (35 років, 2 місяці 6 днів) та розраховано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,35167 (422/100*12)*1) і визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення 1,54838 (а.с.141, 143).

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було невірно розраховано коефіцієнт страхового стажу та індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Відповідно частини 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на момент призначення пенсії позивачеві за вказаним законом - 01.03.2021 року) визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом 1 цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом 1 цієї частини.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4-3 розділу ХV «Прикінцеві та перехідні положення» України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Також, відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См*Вс/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом 10 частини 3 статті 24 цього Закону, - 0,85.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 01.03.2021 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.140).

Під час нарахування пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області визначено загальний страховий стаж ОСОБА_1 у розмірі 422 місяців (35 років 2 місяці 6 днів) та розраховано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,35167 (422/100*12)*1=0,35167) (а.с.141).

Однак, на думку ОСОБА_1 , її коефіцієнт страхового стажу розраховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не вірно, оскільки Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено, що один рік оцінюється у 1 %.

Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що посилання позивача на невірний обрахунок коефіцієнту її страхового стажу, базується лише на власному трактуванні позивачем статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У свою чергу, суд зазначає, що Вс - визначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Таким чином, пенсійним органом правомірно розраховано коефіцієнт стажу ОСОБА_1 за формулою (422/100*12)*1) = 0,35167 оскільки, як визначено статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», величина оцінки одного року страхового стажу визначена як 1 %.

Крім того, пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розраховано ОСОБА_1 , як непрацюючій особі, при страховому стажі 35 років 2 місяці (стаж враховано по 04.02.2002 року), заробітній платі 8402,44 гривень (коефіцієнт заробітку 1,54838 * середню заробітну плату 5426,60 гривень (3764,40*1,17*1,11*1,11)), обчисленій за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року згідно довідки про заробітну плату, та з 01.07.2000 року по 28.02.2002 року (згідно даних персоналізованого обліку), що відповідає вимогам статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо врахування заробітної плати.

Таким чином, твердження позивача про невірний розрахунок індивідуального коефіцієнту заробітної плати спростовується наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с.142-143).

Суд зауважує, що у даному випадку, позивачем не оскаржується застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки під час здійснення перерахунку пенсії за віком, фактично призначеної позивачеві вперше відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач була незгодна лише з використаними пенсійним органом формулами.

Також, щодо посилань ОСОБА_1 на зниження Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області розміру її пенсії суд зазначає, що після здійснення призначення позивачеві пенсії за віком у відповідності до Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії позивача становив 3220,24 гривень, у той час, як відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року розмір пенсії позивача становив 3136,78 гривень (а.с.141).

Відповідно до статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Також, згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Достатніх доказів на спростування позиції відповідача, позивачем під час розгляду справи не надано. Суд зауважує, що посилання позивача на протиправність дій пенсійного органу під час розрахунку її пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обґрунтовується лише її власним трактуванням норм чинного законодавства.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при призначенні пенсії віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» невірного коефіцієнту страхового стажу; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплачувати пенсію за віком, у відповідності до частини 1 статті 27, частин 1 та 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,75 та індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,79 за період з 01.03.2021 року відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ярослава БАЛАН

.