Справа № 640/24185/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 24.04.2020 № 0-2653 про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік в сумі 8 483,71 грн;

- борг в сумі 7 568,86 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України № 3903/К/99-00-06-02-04-09 від 09.09.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення. Зокрема, позивач вказує на те, що він з 13.06.2014 не є власником нерухомого майна, за яке відповідачем нараховано податок.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що податкові повідомлення-рішення за податковий період 2019 року від 24.04.2020 №0-2653 на суму 8 483,71 грн та за 2018 рік від 17.06.2019 № 0287057- 3310-2653 на суму 7 568,86 грн вважаються відкликаними, про що повідомлено позивача листом за №26125/К/26-15-33-12-23 від 02.11.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0-2653 від 24.04.2020. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0-2653 від 17.06.2019. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що податкові повідомлення-рішення за податковий період 2019 року від 24.04.2020 №0-2653 на суму 8 483,71 грн та за 2018 рік від 17.06.2019 № 0287057- 3310-2653 на суму 7 568,86 грн вважаються відкликаними, про що повідомлено позивача листом за №26125/К/26-15-33-12-23 від 02.11.2020, тому не можуть бути скасованими у судовому порядку, оскільки відсутній предмет спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - визнанню нечинним в частині із закриттям провадження у справі в цій частині.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 статті 319 передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 24.04.2020 ГУ ДПС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення №0-2653, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами» за 2019 рік у сумі 8 483,71 грн.

17.06.2019 ГУ ДПС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення № 0-2653, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами» за 2018 рік у сумі 7 568,86 грн.

Як вбачається з вказаних повідомлень, вказаний податок за 2018 та 2019 роки нарахований позивачу за об`єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 323,3 кв.м).

Між тим, 30.06.2014 між позивачем (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована) укладено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 323,3 кв.м.

Вказаний договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 1225.

Також вказана угода підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 22960045 від 13.06.2014, а також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 224708793 від 19.09.2020.

Позивач вважаючи протиправними рішення податкового органу, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що представник відповідача під час розгляду справи посилався тільки на лист, яким повідомлено позивача про відкликання вказаних податкових повідомлень-рішень, проте відповідачем не надано рішення про скасування податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

За правилами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до статті 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу України).

Отже, норми ПК України пов`язують обов`язок сплати особою податку на нерухоме майно з фактом виникненням права власності на таке майно.

Таким чином, оскільки у позивача з 30.06.2014 відсутнє у власності нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа 323,3 кв.м., ГУ ДПС у м. Києві протиправно прийняло податкові повідомлення-рішення №0-2653 від 24.04.2020 та № 0-2653 від 17.06.2019, якими визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами» за 2019 рік у сумі 8 483,71 грн та за 2018 рік у сумі 7 568,86 грн.

Крім того, відповідач визнав помилковість вказаного нарахування позивачу даного податку та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0-2653 від 24.04.2020 та № 0-2653 від 17.06.2019, вважаються відкликаними, про що повідомлено позивача листом за № 26125/К/26-15-33-12-23 від 02.11.2020.

Відповідно до положень пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

Згідно з положеннями п. 60.3 ст. 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Апелянтом на підтвердження відсутності заборгованості у позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно спірних податкових повідомлень рішень надано інтегровані картки платника податків.

На переконання колегії суддів, наявними в матеріалах справи доказами підвтерджено факт ввідсутності у позивача спірної заборгованості з огляду не те, що податкові повідомлення-рішення №0-2653 від 24.04.2020 та № 0-2653 від 17.06.2019 є відкликаними в силу приписів Податкового кодексу України.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності відповідача у даній справі протиправними відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року - визнати нечинним в частині щодо оскарження податкових повідомлень-рішень №0-2653 від 24.04.2020 та № 0-2653 від 17.06.2019 та закрити провадження у справі в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга відповідача стосується лише позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень, рішення суду першої інстанції не оскаржувалось позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року - визнати нечинним в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-2653 від 24.04.2020 та № 0-2653 від 17.06.2019, провадження у справі в цій частині - закрити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.02.2022.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова