Справа № 320/2194/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 лютого 2022 року справа № 320/2194/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міського голови м. Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міського голови м. Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, Броварської міської ради Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за відмову розглянути заяву позивача від 02.08.2021 "Про роз`яснення дій Броварської міської ради, щодо не розгляду заяв заявника, про відведення земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством та розгляд їх згідно норм ЗКУ", з підстав та предмету звернення, за відмову розглянути заяву позивача за присутності позивача, за надання недостовірної інформації, щодо 15 пунктів заяви позивача та повідомлення, що заяву було розглянуто за присутності позивача, за відмову розглянути заяву позивача згідно Закону України "Про звернення громадян", рішення Конституційного суду України від 02.07.2020 справа №361/4237/17, ст. 16, 22, 57, 58 Конституції України, п. 2 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 2 п. 18 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.20.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ ІІІ групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЕС ІІІ категорії, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.08.2021 "Про роз`яснення дій Броварської міської ради, щодо не розгляду заяв заявника, про відведення земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством та розгляд їх згідно норм ЗКУ", згідно Закону України "Про звернення громадян", рішення Конституційного суду України від 02.07.2020 справа №361/4237/17, ст. 16, 22, 57, 58 Конституції України, п. 2 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч. 2 п. 18 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п.20.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, також прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ ІІІ групи, та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СССР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, також відселений із території зараження від ЧАЕС ІІІ категорії, тому має право на пільгове відведення земельної ділянки згідно Законів та Конституції України, та відвести дану земельну ділянку протягом року з часу надання даної заяви;

- визнати протиправними дії та бездіяльність Міського голови м. Бровари Сапожка Ігоря Васильовича, який не розглянув заяву ОСОБА_1 від 02.08.2021 особисто та за присутності позивача, за надання недостовірної інформації, що заяву позивача розглянуто особисто, за ненадання відповіді на заяви позивача, з посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення та надання недостовірної інформації про те, за розгляд заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, зважаючи що відповідачі повідомляють, що надання графічного матеріалу не належить до повноважень відповідачів 1 та 2, але дану заяву не передали до іншого органу, до повноважень якого належить надання графічного матеріалу або не повернули позивачу, що фактично позбавило позивача розгляду заяви позивача у частині наданні графічного матеріалу вповноваженою особою, тобто розглянуто з перевищенням повноважень міського голови м. Бровари ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міського голову м. Бровари Сапожка Ігоря Васильовича розглянути заяву позивача від 02.08.2021 особисто та в присутності позивача, відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та відповідно до рішення Конституційного суду України від 27.02.2020, рішення Конституційного суду України від 17.07.2018, справа №1-11/2018(3830/15), постанови Касаційного адміністративного суду України від 02.07.2020 справа №361/4237/17, п. 2 ч. 6 п. 6 ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.20 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду", п. 18 ст. 13 ч. 2 п.15 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", міждержавної угоди "Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців", ст.ст. 3, 16, 22,40, 55, 56, 57, 58 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з підстав та предмету звернення позивача, за посиланням на норми законодавства та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення та передачу заяви позивача у частині надання графічного матеріалу з позначеною вільною земельною ділянкою, до вповноваженої особи в межах повноважень міського голову м. Бровари, ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати матеріальні збитки ОСОБА_1 в розмірі 200000 гривен, та стягнути з відповідача кошти в розмірі 200000 гривен;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 в розмірі 200000 гривен, та стягнути з відповідача кошти в розмірі 200000 гривен.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази від сторін.

17.02.2022 через канцелярію суду позивачем ОСОБА_1 подано заперечення від 17.02.2022 проти розгляду справи №320/2194/22 за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні, в якій позивач просить суд забезпечити позивачу доступ до суду та розглянути справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Також у даному запереченні від 17.02.2022 позивач просить суд про забезпечення розгляду справи неупередженим, незалежним та безстороннім судом та відвід (самовідвід) судді, з приводу чого суд зазначає таке.

Дана заява зареєстрована в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 17.02.2021 о 13:08 год. та передана судді Кушновій А.О.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_1 від 17.02.2022 про відвід головуючого судді від розгляду справи №320/2194/22, суд дійшов висновку про залишення даної заяви позивача без розгляду, виходячи з такого.

Так, заява ОСОБА_1 від 17.02.2022 про відвід (самовідвід) головуючого судді Кушнової А.О. від розгляду справи №320/2194/22 в частині її обґрунтування містить образливі та зневажливі висловлювання, зокрема, в абзаці 7 другої сторінки, абзацах 1, 2, 3, 4, 7 третьої сторінки, абзацах 4, 7 четвертої сторінки заяви, які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України, особи які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно користуватися належними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з пунктами першим та другим частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані:

виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Серед іншого, в переліку процесуальних прав учасників справи, зокрема є право на звернення до суду із заявами (пункт 3 частини 3 статті 44 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (частина 2 статті 39 КАС України).

Отже, стаття 39 КАС України визначає обов`язок заявити відвід (самовідвід) у разі існування підстав, зазначених у статтях 36-38 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також цією статтею передбачено право учасника справи заявити відвід судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу.

Наразі за імперативними приписами частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, а якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд вправі залишити таку заяву без розгляду або повернути.

Суд вказує, що з метою уникнення дискредитації суду та суддів учасники судового процесу повинні утримуватися від дій, які виражають неповагу до суду чи судді.

Отже, сторони судового процесу повинні не припускати висловлень, що свідчать про неповагу до суду, та не використовувати образливих та зневажливих висловлювань на адресу суду та його посадових осіб як під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, так і у публічному житті, оскільки такі не підсилюють ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а демонструють неповагу до суддів та судочинства.

Заява ОСОБА_1 від 17.02.2022 про відвід судді Кушнової А.О. містить образливі та некоректні висловлювання на адресу суду у справі №320/2194/22, надаючи процесуальним діям суду безтактовних та зневажливих оцінок.

Обґрунтування заяви про відвід судді з використанням некоректних та образливих висловлювань на адресу суду виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі №9901/34/19 (провадження № 11-82заі19) вказано, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.

Образливі та зневажливі висловлювання ОСОБА_1 на адресу суду, використання яких неприпустиме при оформленні, зокрема й заяви від 17.02.2022 про відвід головуючого судді від розгляду справи, є зловживанням процесуальними правами, з огляду на що суд вважає за необхідне застосувати до поданої заяви про відвід судді наслідки, передбачені ч.3 ст.45 КАС України, а саме залишити таку заяву без розгляду.

Вирішуючи питання про наявність підстав для розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, суд виходить з наступного.

Статтею 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд звертає увагу на те, що пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У даному випадку, предметом розгляду даної справи є оскарження дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо відмови розглянути заяву позивача від 02.08.2021 "Про роз`яснення дій Броварської міської ради, щодо не розгляду заяв заявника, про відведення земельної ділянки, відповідно пільг передбачених законодавством та розгляд їх згідно норм ЗКУ".

При цьому, дана справа не належить до переліку справ, визначеного частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, дана адміністративна справа у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є справою незначної складності, що може бути розглянута без проведення судового засідання та за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, зміст клопотання не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення підготовчого засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Більш того, вимоги позивача не підпадають під визначення щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, будь-яких доказів з приводу того, що справу №320/2194/22, з огляду на характер спірних правовідносин, обсяг доказів чи з інших підстав недоцільно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, позивач не надав.

Суд звертає увагу позивача на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 КАС України) з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України та наведених додатково судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У заяві від 17.02.2022 позивач зазначає, що позивач заявив клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, було заявлено вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в розмірі чотири мільйони гривен, що передбачає розгляд справи в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні.

У той же час, у позовній заяві в адміністративній справі №320/2194/22 позивачем заявлено вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в загальному розмірі 400000,00 грн., що не є підставою для розгляду даної справи виключно за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у відповіді на відзив, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

У відповідності до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, беручи до уваги предмет та підстави позову, обставини, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження або у судовому засіданні з викликом сторін та приходить до висновку, що в задоволенні клопотання має бути відмовлено.

При цьому, практика Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 39, 44, 45, 241, 243, 248, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 від 17.02.2022 про відвід головуючого судді в адміністративній справі №320/2194/22, - залишити без розгляду.

2. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині залишення без розгляду заяви про відвід судді подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Суддя Кушнова А.О.