Справа № 520/9623/21
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2022-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 лютого 2022 року № 520/9623/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, м. Київ, 02094) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкову М.В. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №65077391 від 09.04.2021 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65077391 від 09.04.2021 відносно позивача на підставі виконавчого напису №5688 від 09.03.2021, який видав приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. У вказаній постанові були зазначені наступні адреси позивача: адреса реєстрації - АДРЕСА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_3 . Разом з тим, позивач зазначає, що ніколи за вказаною адресою не проживав та нерухомим майном не володів, а зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із зазначеними обставинами, на думку позивача, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки прийнята відповідачем з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №520/9623/21, з урахуванням статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 07.07.2021 зупинено провадження в даній справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у №380/9335/20.

Ухвалою суду від 21.02.2022 провадження у справі №520/9623/21 відновлено, продовжено розгляд справи зі стадії, на якій справа була зупинена.

Відповідачем 29.06.2021 надано відзив на позовну заяву, до якого додано засвідчені копії виконавчого провадження №65077391.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що стягувачем пред`явлено до примусового виконання виконавчий напис від 09.03.2021 №5688, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., в якому вказане місце реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_2 , та місце проживання боржника: АДРЕСА_3 . Відповідач зазначає, що стягувач віддав перевагу місцю проживання боржника, яке знаходиться у межах виконавчого округу, у якому здійснює діяльність приватний виконавець Малкова М.В. Відтак, оскільки позивач проживає у межах виконавчого округу м. Києва, на думку відповідача, відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання.

У відповіді на відзив, поданою позивачем 23.07.2021, позивач зазначає, що не погоджується з позицією, викладеною відповідачем у відзиві на позов, вважає її хибною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши документи, надані сторонами, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту позивача серії НОМЕР_2 , який наявний у матеріалах справи.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни перебуває виконавче провадження №65077391, у якому позивач є боржником.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною 09.04.2021 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 09.03.2021 №5688, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В.

У виконавчому написі від 09.03.2021 №5688, виданому приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., вказано адресу місця проживання боржника: АДРЕСА_3 , а також адресу місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Таку ж адресу місця проживання боржника - позивача зазначено у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" про примусове виконання рішення.

У ході розгляду справи встановлено, що у заяві про надання кредиту від 26.11.2013 №5975 позивачем вказано адресу місця реєстрації та фактичного проживання боржника: АДРЕСА_7 .

Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 09.03.2021 вчинено виконавчий напис №5688 про стягнення з позивача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості у розмірі 12808,07 грн.

ТОВ "Фінансова компанія "Аланд" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни із заявою від 26.03.2021 №20099376 про примусове виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого приватний виконавець прийняв постанову від 09.04.2021 про відкриття виконавчого провадження №65077391.

Доказів про наявність будь-якого майна у позивача (боржника) у місті Києві (у межах виконавчого округу відповідача) до матеріалів справи не додано.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою відповідача позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до визначення наведеного у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчий напис нотаріуса.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

За правилами абз. 2 ч. 1ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

При цьому, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIIIпередбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчі округи і територіальні межі діяльності приватного виконавця визначені статтею 25 Закону №1403-VIII.

Згідно з частинами 1, 2, 6статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до частини 1статті 27 Закону №1403-VIII фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 1 частини 1статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 3статті 26 Закону№1404-VIIIу заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Абзацами 27 та 28 пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 04.04.2012 №512/5 (в редакції змін, внесених наказом Міністерства юстиції України №1825/5 від 01.06.2020, який набрав чинності 12.06.2020, та наказом Міністерства юстиції України №3208/5 від 16.09.2020, який набрав чинності 29.09.2020) передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ/копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця.

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться (яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Частиною 5статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Виходячи з вищенаведених правових норм приватний виконавець має право прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження щодо його примусового виконання лише в тому разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та на яку розповсюджується компетенція даного приватного виконавця. При цьому, місце виконання виконавчих документів приватним виконавцем визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеній у постановах від 30.04.2020 у справі №580/3311/19, від 29.01.2021 у справі №160/12729/19.

Відповідно до відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України Малкова Марія Вікторівна здійснює свою діяльність у межах виконавчого округу міста Київ.

Таким чином, відповідач мав право прийняти до виконання виконавчий напис №5688 виданий 09.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. за умови проживання боржника ОСОБА_1 у місті Києві чи у разі знаходження його майна у місті Київ.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження реєстрації позивача та/або його проживання у виконавчому окрузі м. Києва та наявності майна у місті Києві.

Фактично виконавче провадження відповідачем відкрито за місцезнаходженням ТОВ "Фінансова компанія "Аланд", що не відповідає правилам встановленим у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, що виконавче провадження відкривається за місцем проживання, перебування, знаходження боржника або його майна. Відкриття провадження за місцезнаходженням стягувача в такій ситуації чинним законодавством не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №826/7969/16.

Суд також враховує висновки Верховного Суду в постанові від 15.07.2021 по справі №380/9335/20, яким зазначено: Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (частина перша статті 24 Закону). Водночас визначення місця проживання та місця перебування наведено у Законі №1382-IV, відповідно до якого місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Виходячи з приписів статті 6 Закону №1382-IV, місце проживання підлягає обов`язковій реєстрації, тобто Закон №1382-IVпов`язує місце проживання особи насамперед із зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону, є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання.

Отже, відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі, до якого належить зареєстрована адреса місця проживання боржника, відповідатиме принципу юридичної визначеності, вимогам, установленим частиною другою статті 2 КАС України та вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд звертає увагу на те, що частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналізуючи положення статей 9, 18 Закону №1404-VІІІ, положення статті 27 Закону №1403-VIII, а також положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про те, що виконавець має реальну можливість перевірити місцезнаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись.

Отже, законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Таким чином, відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи викладене, саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою.

Таким чином, у спірному випадку відповідач не вчинив всіх можливих дій по встановленню відповідності адреси проживання позивача, зазначеній у виконавчому документі, зареєстрованому місцю проживання позивача, що призвело до порушення прав та інтересів останнього.

Суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, місце виконання якого знаходиться поза межами його виконавчого округу.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України, дійшов висновку про наявність правових підстав для повного задоволення адміністративного позову.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову у ВП №65077391 від 09.04.2021 про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, м. Київ, 02094) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у ВП №65077391 від 09.04.2021 про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової Марії Вікторівни (вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, м. Київ, 02094) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Шляхова