Справа № 640/25912/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2022 року м. Київ№640/25912/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у підготовчому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, П`ятої київської державної нотаріальної контори, Головного управління Національної поліції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Представник Головного управління Національної поліції у м. Києва Глущенко О.М. подала до суду і підтримала у підготовчому засіданні клопотання про закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки питання щодо арешту майна, накладе-ного як засіб забезпечення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування), є кримінально-процесуальними правовідносинами й повинні вирішуватись судом, що розглядає кримінальну справу. Заявник послалась на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №813/1047/16 і на рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6рп/2001.

Представник позивача адвокат Вітровчак О.О. заперечила проти клопотання, зазначивши про порушення оспорюваним арештом майнових прав позивача.

Представник Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області Стельмаш Р.М. підтримав клопотання.

П`ята Київська державна нотаріальна контора явку свого представника не забезпечила, надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення і закриття провадження у справі, зважаючи на таке.

Предметом позову є:

- зобов`язання Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області і Головного управління Національної поліції у м. Києві скасувати арешт із земельної ділянки ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :72:279:0027, який накладено на підставі постанови слідчого про визнання речовими доказами та заяви заступника начальника СВ УСБУ у м. Києві майора юстиції Мосьондза Д.В. про накладення арешту від 20.07.2010 б/н, який було накладено П`ятою Київською нотаріальною конторою;

- зобов`язання П`ятої Київської нотаріальної контори внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та зняти арешт з вказаної земельної ділянки.

Підставою позову є незаконність накладеного на земельну ділянку арешту і те, що Головним управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області не було скасовано цей арешт за зверненням позивача, що порушує ст. 41 Конституції України і право власності на майно, перешкоджає набуттю позивачем (спадкоємцем) цієї ділянки у власність.

Згідно з копією постанови про визнання земельних ділянок речовими доказами та накла-дення арешту від 20.07.2010 оспорюваний арешт на земельну ділянку накладено заступником начальника слідчого відділу - начальником 1-го відділення слідчого відділу Головного управ-ління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області майором юстиції Мосьондзом Д.В. у кримінальній справі №1601 відповідно до ст.ст. 78, 125, 130 КПК України (1960р.).

Вказана кримінальна справа (кримінальне провадження №0000031) у вересні 2018р. скерована за підслідністю до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві й на час розгляду клопотання досудове розслідування продовжується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 у справі №813/1047/16 зробила висновок про те, що всі питання щодо арешту майна, накладеного як засіб забезпе-чення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування), є кримінально-процесуаль-ними правовідносинами й повинні вирішуватися судом, що розглядає кримінальну справу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокура-тури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 у справі №296/8586/16-ц зробила висновок про те, що арешт на майно накладений за правилами кримінального судочинства підлягає скасуванню за правилами того виду ж судочинства. Але оскільки норма-ми КПК України 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб які, не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, при вирішенні зазначеного питання підлягають застосуванню норми КПК України 2012 року.

Цей висновок залишається актуальним на час розгляду клопотання (постанова Верховного Суду від 16.08.2021 у справі №911/3527/20).

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду і Конституційного Суду України, суд дійшов висновку про те, що справа про скасування оспорюваного арешту не стосується вчинення слідчим (слідчим органом, органом досудового розслідування) публічно владних управлінських функцій і має вирішуватись за правилами КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що цю справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні підстави для закриття провадження у справі. При цьому заявлена вимога до П`ятої Київської нотаріальної контори не впливає на цей висновок, з огляду на підстави позову і на те, що така вимога є похідною від задоволення основної.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий ухвалою суду за її заявою.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 183, п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Задовольнити клопотання Головного управління Національної поліції у м. Києві про закриття провадження в адміністративній справі.

2. Закрити провадження в адміністративній справі №640/25912/21.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя Д.А. Костенко