Справа № 420/14852/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом акціонерного товариств «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області (), Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 року до суду надійшов адміністративний позов Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.08.2020 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020 року № прийнято на підставі акту перевірки № 3982/15-32-51-04/05471158 від 13.07.2020, в якому зазначено, що 04.02.2020 року акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» (далі також АТ «Одеська ТЕЦ») сплатило 18825,00 грн. по податковій декларації з екологічного податку за 2019 рік від 18.04.2019 № з простроченням 260 днів.

Також в позовній заяві вказано, що в розрахунку штрафних санкцій, доданому до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 07.08.2020 року №, також зазначено зарахування сплати по податковій декларації від 18.04.2019 № .

Так, зазначає позивач, декларацію з екологічного податку від 18.04.2019 № АТ «Одеська ТЕЦ» не подавало, податковий орган зарахував до сплати кошти по неіснуючій податковій декларації, що є очевидно неправомірним.

У позовній заяві зазначено, що АТ «Одеська ТЕЦ» 04.02.2020 року відповідно до платіжних доручень № 176 сплатило 341440,0 грн., №174 сплатило 14173,03 грн та №175 сплатило 15268,89 грн як сплата екологічного податку від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти за 4 квартал 2019 року по податковій декларації з екологічного податку від 24.01.2020 за № . Сума сплати відповідала повністю сумам задекларованого екологічного податку зі скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти за 4 квартал 2019 року, а також була вчинена своєчасно.

Позивач зазначає, що податкові зобов`язання по ним по сплаті екологічного податку виникли в період коли АТ «Одеська ТЕЦ» перебувала в ліквідаційній процедурі відповідно до постанови Господарського суду Одеської області від 13.12.2016 року, в справі про визнання банкрутом АТ «Одеська ТЕЦ» було визнано кредиторську заборгованість зі сплати податків на суму 18857770,37 грн. перед ДПІ в Суворівському районі м. Одеси в третю чергу, під час ліквідаційної процедури, ліквідатором було здійснено повне погашення визнаних кредиторських вимог ДПІ в Суворівському районі м. Одеси в третю чергу та під час розгляду справи про визнання банкрутом АТ «Одеська ТЕЦ» в ліквідаційній процедурі, інші грошові вимоги зі сплати податків та зборів перед податковими органами, судом не визнавались.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року судом залишено без руху позовну заяву і надано позивачу строк для усунення недоліків.

У вказаній ухвалі суддею роз`яснено, що виявлені недоліки мали бути усунені шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

30.12.2020 року (вх56329/20) від представника позивача до суду надійшла заява разом із платіжним дорученням №18685 від 29.12.2020 року про сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою від 05.01.2021 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» та відкрито провадження у справі.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст.262 КАС України.

29.01.2021 до суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області () надійшов відзив на позов, в якому з покликанням на фактичні обставини справи представник відповідача зазначає, що не заслуговують на увагу посилання позивача на наявність процедур банкрутства, порушених відносно підприємства.

У відзиві вказано, що системний аналіз норм п. 1.3 ст. 1 ПКУ та ст. 19 Закону № 2343 дає змогу визначити, що протягом дії мораторію по процедурі банкрутства зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав саме до дня введення мораторію та контролюючим органам забороняється погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу, що не звільняє платника податків - юридичну особу, якою є підприємство, від сплати поточних обов`язкових платежів до моменту виключення даної юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податковим кодексом України та Законом № 2343 не передбачено будь-яких виключень щодо нарахування та сплати податків підприємствами під час процедури банкрутства.

Враховуючи викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.02.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача шляхом поновлення Головному управлінню ДПС в Одеській області строку на подання відзиву.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі задоволено зупинено провадження по справі № 420/14852/20 до набрання законної сили судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7821/20 за позовом акціонерного товариств «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

02.02.2021 року до суду від АТ «Одеська ТЕЦ» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем у відзиві на позов не спростовано, а отже визнається, що податкову декларацію з екологічного податку, по якій було сплачено кошти, позивач не подавав та відповідач зарахував до сплати кошти по неіснуючій податковій декларації.

Ухвалою суду від 02.12.2021 року провадження у справі № 420/14852/20 поновлено.

03.12.2021 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про заміну відповідача на належного задоволено, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління ДПС в Одеській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44069166) та розпочато спочатку розгляд справи №420/14852/20.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими з боку позивача доказами, суд встановив.

На підставі пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, в порядку абз. 2 п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Північного управління у м. Одесі ГУ ДПС в Одеській області Колесніченко В.І. проведено камеральну перевірку з питання своєчасності надання податкової декларації по екологічному податку за 2019 рік акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», за результатами якої складено акт від 13.07.2020 року № 3982/15-32-51-04/05471158 (а.с.16).

Перевіркою встановлено порушення платником податків акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по збору з екологічного податку протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме податкова декларація з екологічного податку від 18.04.2019 року № за 2019 рік, дата фактичної сплати 04.02.2020 кількість днів затримки 260, сума несвоєчасного сплаченого зобов`язання 18825,0 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки від 13.07.2020 року № 3982/15-32-51-04/05471158 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020 року № (а.с.18), яким на підставі абз. 3 п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку на 260 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 18825,00 грн зобов`язано позивача сплатити штраф в розмірі 20% у сумі 3765,00 грн.

При цьому, з розрахунку штрафної санкції до вказаного податкового повідомлення-рішення (а.с.19) вбачається, що такий штраф позивачу нараховано у зв`язку з порушенням терміну сплати податкового зобов`язання з екологічного податку по податковій декларації № від 18.04.2019 року на 260 днів.

Позивач, не погоджуючись з вказаним вище податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності з п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.250.2 ст. 250 Податкового кодексу України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації: за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Відповідно до статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з абз. 2 п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 (далі Порядок).

Відповідно до п.3, 4, 5 та 6 розділу ІІ Порядку Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті (довідці) документальної перевірки, інформативних додатках та інших матеріалах не допускаються будь-які виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі Порядок №1204, у редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення).

Згідно з пп.2 п.1 розділу І Порядку №1204 контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.2, 3, 9 Порядку №1204, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ш» - у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань (додаток 4).

Податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу, що позивачем порушено терміни сплати податкового зобов`язання за податковою декларацією з екологічного податку від 18.04.2019 року № за звітний період 2019 рік.

Тобто, з акту перевірки неможливо встановити, який конкретно звітний період охоплює податкова декларація з екологічного податку від 18.04.2019 року № , та в свою чергу неможливо встановити терміни сплати визначеного у ній грошового зобов`язання.

При цьому, як вбачається з п.250.2 ст. 250 Податкового кодексу України обов`язок скласти податкову декларацію по екологічному податку та подати її до контролюючого органу виникає у платника податків протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу.

Отже, суд доходить висновку, що акт перевірки, на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідає критеріям чіткості, об`єктивності та зрозумілості, тобто складений без дотримання вимог, визначених Порядком №1204.

При цьому суд розцінює такі недоліки як суттєві, не формальні, оскільки вони допущені у частині акту перевірки, який встановлює наявність чи відсутність порушень позивачем вимог податкового законодавства.

Крім цього суд враховує доводи позивача про те, що ним податкова декларація від 18.04.2019 року № не подавалась до контролюючого органу, та суд не приймає до уваги надану відповідачем до суду копію додатку №1 до податкової декларації з екологічного податку «Розрахунок №1 за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» (а.с.101), оскільки доказів на підтвердження того, що такий розрахунок є додатком саме до податкової декларації від 18.04.2019 року № відповідачем до суду не надано.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, на підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення від 07.08.2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому щодо посилань позивача на проведення господарським судом Одеської області процедури публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» визнання банкрутом та на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 року по справі № 420/7821/20, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021, суд зазначає, що такі стосуються податкових зобов`язань АТ «Одеська ТЕЦ», що виникли в ліквідаційній процедурі в період з 13.12.2016 по 15.01.2019. Спірні ж правовідносини стосуються податкових зобов`язань позивача з екологічного податку, який зі слів контролюючого органу виник на підставі податкової декларації від 18.04.2019 року № , тобто після завершення процедури банкрутства.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява АТ «Одеська ТЕЦ» підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов акціонерного товариств «Одеська ТЕЦ» до Головного управління ДПС в Одеській області (), Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 07.08.2020 № .

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» судові витрати у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» (вул.Церковна, 29, м.Одеса, 65003, );

Відповідачі:

- Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, );

- Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП №44069166).

Суддя С.М. Корой