Справа № 640/8449/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ № 640/8449/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру його пенсії довідки про заробітну плату за період роботи з 01.05.1992 по 30.04.1997, з 23.02.2019;

- зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з 23.02.2019 з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 01.05.1992 по 30.04.1997.

Ухвалою суду від 13.05.2021 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строки для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату за період з 01.01.1990 по 30.06.2000 при розрахунку розміру його пенсії з посиланням на неможливість перевірити достовірність таких. При цьому, позивач зазначив, що відсутність можливості проведення перевірки достовірності документів не можуть позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком відповідно до законодавства.

Відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву відповідача в якому просить залишити таку без задоволення з посиланням на те, що територіальним органом Пенсійного фонду України було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату, у відповідь на який відповідач отримав акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації. Оскільки позивачем не надано первинних документів, врахувати для обчислення пенсії заробітну плату з 01.05.1992 по 30.04.1997 відсутні підстави.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки від 22.08.2019 №3008-.

З 23.02.2019 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до розрахунку заробітку, пенсію обчислено з урахуванням загального трудового стажу позивача 35 років 3 місяці 24 дні та з середнього заробітку за попередні три роки (2016-2018), тобто відповідач здійснив розрахунок пенсії позивача на підставі даних з 2000 року.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії за віком з урахуванням для обчислення пенсії його заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв та надав довідки про заробіток позивача для обчислення пенсії, виданих ПАТ "Луганський інститут з проектування підприємств вугільної промисловості "Луганськдіпрошахт". Вказані довідки видані на підставі особових рахунків та містять інформацію щодо сум заробітної плати позивача з розшифруванням по місяцях за період з 1990 року по 1994 рік, та з 1995 року по 2000 рік. Містять підпис керівника та головного бухгалтера та засвідчені печаткою підприємства.

Відповідно до наявної в матеріалах справ трудової книжки від 10.10.1976 позивач у період з 08.10.1984 по 18.07.2005 працював інженером в Державному проектному інституті "Ворошиловградгіпрошахт" (інститут "Луганськіпрошахт").

Позивач через свого представника неодноразово звертався до відповідача із заявами про отримання інформації щодо перерахунку його пенсії на підставі наданих ним довідок (від 14.02.2020, від 26.10.2020, від 04.03.2021).

Відповідач листами від 25.02.2020 та від 05.11.2020 повідомив позивача про те, що ним спрямовано запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перевірки достовірності видачі наданих позивачем довідок заробітної плати.

Листом від 11.03.2021 №2600-0202-8/40627 відповідач повідомив позивача про те, що до заяви про призначення пенсії позивачем було надано довідки про заробітну плату від 19.12.2018 №25 та №25/1 за період роботи з 01.05.1992 по 30.04.1997 у ПАТ "Луганський інститут з проектування підприємств вугільної промисловості "Луганськдіпрошахт" без підтвердження первинними документами. 05.11.2020 відповідачем було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі поданих довідок. Листом від 24.11.2020 №1200-010903-9/25693 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надіслало акт про відсутність суб`єкта господарювання за місцем реєстрації від 20.11.2020. Оскільки позивачем не надано первинних документів, врахувати для обчислення пенсії заробітну плату з 01.05.1992 по 30.04.1997 відсутні підстави.

Не погодившись із відмовою у перерахунку пенсії на підставі вказаних довідок про заробітну плату, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір, Суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики від 08.06.2001 №259/34/5, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637), пунктом 1 якої також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 2 Порядку №637).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 №22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердило Порядок №22-1, який регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV.

У додатку №1 до Порядку №22-1 передбачено, що в довідці про заробітну плату повинно бути зазначено назви первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якими можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку визначено, що первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість). Вони є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати заробітної плати (частина перша статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Особовий рахунок використовується для акумуляції інформації про заробітну плату кожного працівника установи. На підставі первинних документів з обліку виробітку та виконаних робіт, відпрацьованого часу і вищевказаних документів на різні види виплат дані щодо кожного працівника фіксуються щомісячно в його особовому рахунку. Окрім зазначеної інформації в особовому рахунку здійснюється фіксація утримань, відрахувань та внесків із заробітної плати. В особовому рахунку також відмічається сума заборгованості працівників установи. В особовий рахунок вноситься інформація про відпустки та переміщення працівника. Особовий рахунок має характер накопичувального реєстру і відкривається на рік. На підставі даних минулого місяця, що внесені в особовий рахунок, та даних первинного обліку поточного місяця формується розрахунково-платіжна відомість.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Як свідчать матеріали довідки ПАТ "Луганський інститут з проектування підприємств вугільної промисловості "Луганськдіпрошахт" про заробіток позивача для обчислення пенсії, видані на підставі особових рахунків та містять інформацію про розмір заробітної плати позивача з розшифруванням по місяцях за період з 1990 року по 1994 рік, та з 1995 року по 2000 рік. Містять інформацію щодо адреси ( АДРЕСА_1 ), підпис керівника та головного бухгалтера та засвідчені печаткою підприємства, що свідчить про те, що вказані довідки повністю відповідають вимогам Порядку №22-1.

За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу вищенаведених законів вбачається, що правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. Отже у разі сумніву в розмірі заробітної платні, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати у зв?язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним, оскільки надані позивачем довідки містять посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вони видані, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено факт роботи позивача у спірний період на вказаному підприємстві, такі обставини підтверджено записами в трудовій книжці та довідкою про заробітну плату. В зв`язку з тим, що будь-яких посилань на невідповідність довідки діючому законодавству відповідачем не наведено, не встановлено такого і судом першої інстанції, а отже і відмова відповідача зарахувати спірний період при обчисленні пенсії є протиправною.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем відповідно до квитанції від 09.04.2021 №10975 сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Оскільки позов задоволено повністю, на користь позивача підлягають присудженню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 довідки про заробітну плату за період роботи з 01.05.1992 по 30.04.1997, з 23.02.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 23.02.2019 з врахуванням довідки про заробітну плату за період роботи з 01.05.1992 по 30.04.1997.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження -якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець