Справа № 440/5055/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 р.Справа № 440/5055/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Головко А.Б., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 18.10.21 по справі № 440/5055/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорольська кераміка"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорольська кераміка", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 09.03.2021 в частині визначення суми завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2020 року на суму 224000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваного рішення податкового органу, з підстав того, що спірні господарські операції з контрагентом, ТОВ "Керамітек", підтверджені первинними бухгалтерським документами, за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують право позивача на формування податкового кредиту. Господарські операції позивача у перевіряємий період мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а тому формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість в квітні, жовтні 2020 року на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтуються на вимогах Податкового кодексу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № від 09.03.2021 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 224000,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорольська кераміка" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3360,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хорольська кераміка" (код 34865238) зареєстровано як юридична особа 22.02.2007, номер запису 0000359. Видами діяльності ТОВ "Хорольська кераміка" є: 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуваннями для добувної промисловості та будівництва (основний); 23.32 Виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

У період з 20.01.2021 по 26.01.2021 ГУ ДПС у Полтавській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 13.01.2021 № 13-П проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Хорольська кераміка" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами проведення якої складено акт від 02.02.2021 № 481/16-31-07-03-10/34865238.

У висновках вказаного акту перевірки встановлено порушення платником податків: п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого при декларуванні за листопад 2020 року завищено від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 226128 грн. (том 1, а.с. 19-46).

На підставі висновків акту перевірки № 481/16-31-07-03-10/34865238 контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення № , яким ТОВ "Хорольська кераміка" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2020 року в розмірі 226128 грн. (том 1, а.с.64).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 09.03.2021 № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2020 року в сумі 224000 грн., позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.01.2020 між ТОВ "Хорольська кераміка" (постачальник) та ТОВ "Технокераміка", Російська Федерація (покупець) укладений зовнішньоекономічний контракт № 01-05, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 06.03.2020 (т. 1, а.с. 89-95).

Відповідно до умов контракту № 01-05 постачальник зобов`язується поставити у м. Кокшетау Республіки Казахстан та наладити технологічне обладнання для виробництва цегли: комплект обладнання вентиляції сушильних камер згідно специфікації № 1, а покупець прийняти і оплатити товар.

01.06.2020 між ТОВ "Хорольська кераміка" (постачальник) та ТОВ "Технокераміка", Російська Федерація (покупець) укладений зовнішньоекономічний контракт № 01-06, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 21.08.2020 та додаткової угоди № 2 від 15.09.2020.

Згідно контракту № 01-06 постачальник зобов`язується поставити у м. Кокшетау Республіки Казахстан технологічне обладнання для виробництва цегли: спеціальний транспорт пересування вагонеток печі згідно специфікації № 1, а покупець прийняти та оплатити товар (т. 1, а.с. 157-162).

Виконання контрактів № 01-05, № 01-06 ТОВ "Хорольська кераміка" поділено на наступні етапи: 1. Проектування обладнання (комплект розрахунків, графічних креслень та інженерних рішень, призначений для визначення оптимального функціонування обладнання; 2. Придбання складових частин комплекту обладнання вентиляції сушар і комплекту обладнання спецтранспорту печі; 3. Налагоджування, випробування та паспортизація обладнання та подальша поставка обладнання у м. Кокшетау Республіки Казахстан.

Для виконання третього етапу між ТОВ "Хорольська кераміка" (замовник) та ТОВ "Керамітек" (виконавець) 05.03.2020 укладений договір № 05-03 на здійснення випробування обладнання та розробку паспорта системи вентиляції сушильних камер; сума договору 240000,00 грн. з ПДВ. (т. 1, а.с. 109-113).

Також, між ТОВ "Хорольська кераміка" (замовник) та ТОВ "Керамітек" (виконавець) 27.07.2020 укладений договір № 27-07 на виконання випробування обладнання спецтранспорту печі; сума договору 1104000,00 грн. (т. 1, а.с. 179-184).

На підтвердження виконання умов договорів № 05-03, № 27-07 позивач надав суду копії актів виконаних робіт № 1 від 27.04.2020, № 1 від 16.10.2020 (т. 1, а.с. 114, 185).

За фактом першої події дати отримання платником податку послуг ТОВ "Керамітек" виписані податкові накладні (т. 2, а.с. 207-212).

Суми ПДВ за податковими накладними включені позивачем до складу податкового кредиту звітних періодів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Тому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Тобто, для отримання права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник повинен мати податкові накладні (в електронному або паперовому вигляді), первинні бухгалтерські документи, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначені для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів для цілей ведення податкового обліку лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, норми податкового законодавства пов`язують виникнення права платника податку на податковий кредит з наявністю зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної. Однак, наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальниками податкових накладних, не є безумовною підставою для обрахування податкового кредиту по податку на додану вартість, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій.

Обов`язковою ж умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Так, дослідивши копії податкових накладних наданих позивачем до суду, колегія суддів зазначає, що їх оформлено у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Зауваження відповідача щодо змісту та форми податкових накладних в акті перевірки та заявах по суті справи відсутні.

Також, контролюючим органом не спростовано того, що на момент складення згаданих вище податкових накладних контрагент позивача мав статус платника податку на додану вартість та був зареєстрований як юридична особа у встановленому законодавством порядку.

Надані суду податкові накладні та акти виконаних робіт підтверджують факт придбання позивачем у ТОВ "Керамітек" робіт та їх виконання, а тому є підставою для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту відповідного періоду.

Колегія суддів зазначає, що реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Керамітек" підтверджена первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, роботи придбано з метою використання у господарській діяльності позивача для реалізації обладнання за контрактами № 01-05, № 01-06.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів на виконання робіт, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій з метою отримання прибутку.

У наданих позивачем до матеріалів справи документах наявні необхідні реквізити, передбачені ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, відсутність яких спричиняє втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи контролюючого органу про невідповідність дат проведення випробувань і складання актів виконаних робіт, як підставу для їх неврахування, оскільки пояснюється виконанням робіт з консервації і упаковки обладнання, які входили в комплекс робіт з випробування, на наступний день після складення акту виконаних робіт. Крім того, протоколи випробування є внутрішніми документами ТОВ "Керамітек", які не підлягають бухгалтерському та податковому обліку у ТОВ "Хорольська кераміка".

Щодо висновків акту перевірки про те, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ "Керамітек" та одним із засновників ТОВ "Хорольська кераміка" колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 39 Податкового кодексу України у випадку встановлення факту пов`язаності осіб наслідком для господарської операції є застосування до неї звичайних цін.

У даному випадку факту заниження або завищення звичайних цін при здійсненні господарських операцій між ТОВ "Керамітек" та ТОВ "Хорольська кераміка" відповідачем не було встановлено.

З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що господарські операції між позивачем та його контрагентом фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.

Крім того, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, фактичного знаходження його за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Зважаючи на підтвердження позивачем фактів отримання робіт та використання у власній господарській діяльності, колегія суддів вважає доведеною реальність спірних господарських операцій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій. Зокрема, не надано доказів, що підтверджували б невідповідність змісту угод дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчили про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкта оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Враховуючи вищевикладене, висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України здійснено при помилковому розумінні норм діючого законодавства України та фактичних обставин справи, відтак податковий кредит за спірний період позивачем сформовано на підставі виписаних ТОВ "Керамітек" податкових накладних, отриманих в ході виконання господарських операцій, підтверджених належними первинними документами, що ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 по справі №440/5055/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 18.02.2022 року