Справа № 160/13190/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/13190/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року
у справі № 160/13190/21
за позовом ОСОБА_1
до Національної академії Національної гвардії України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"03" серпня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії Національної гвардії України в якому просив
- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані 28 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язати Національну академії Національної гвардії України нарахувати і виплатити на його користь грошову компенсацію за невикористані 28 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 р. у справі № 160/13190/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Національної академії Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Зобов`язано Національну академію Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, Національною академією Національної гвардії України подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 р. у справі № 160/13190/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що виплата грошової компенсації за невикористані дні, за іншими видами додаткових відпусток ст.24 Закону України "Про відпустки", не передбачена. Разом з тим, особа звільнена з військової служби на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Отже, станом на момент прийняття наказу командира від 09.12.2020 року №261 позивач погодив проведення з ним усіх необхідних розрахунків та відповідно не оскаржував своє звільнення та/або наказ про виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Крім того, за період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року позивачу своєчасно нараховувалась та виплачувалася індексація грошового забезпечення, що підтверджується відповідними довідками.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) на посаді курсанта в Національній академії Національної гвардії України.
Позивач має статус учасника бойових дій.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019 №716 "Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)" солдат ОСОБА_1 зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання за державним замовленням на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 255 "Озброєння та військова техніка", спеціалізація "Експлуатація та відновлення автомобілів та бойових машин Національної гвардії України".
Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 29.07.2019 року № 170 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 26.07.2019 року.
26.07.2019 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та старшим солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України. Відповідно до якого позивач зобов`язувався, відшкодовувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до наказу начальника Академії № 261 (по стройовій частині) від 09.12.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 достроково припинений (розірваний), а останній відрахований з навчального закладу та виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Як видно з вказаного наказу, з позивачем не проведено розрахунок в частині нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки, встановлені учасникам бойових дій Законом України "Про правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами та надаючи оцінку бездіяльності відповідача щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової соціальної відпустки, з аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про відпустки », дійшов висновків про те, що по-перше: в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", припиняється. Однак, норми Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації. По-друге, припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
Вказані висновки суду першої інстанції узгоджуються з правовими висновками, сформованими Верховним Судом в аналогічних правовідносинах в рішенні від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019р.
Позивач, як учасник бойових дій, не використав додаткові відпустки за період проходження ним служби (навчання) за період 2019-2020 роки.
Відтак, при звільненні з військової служби позивач мав право на отримання грошової компенсації за невикористані ним дні додаткової відпустки за 2019-2020 роки.
Оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини, відповідачем не проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 №3551-ХІІ, за 2019-2020 роки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі дії відповідача слід вважати протиправною бездіяльністю.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для їх задоволення в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2019-2020 роки та зобов`язання останнього здійснити нарахування та виплату такої грошової компенсації позивачу.
Аргументи апеляційної скарги, якими відповідач обґрунтовує незгоду із рішенням суду першої інстанції в цій частині задоволених позовних вимог, не спростовують правильності вищевказаних висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 р. у справі № 160/13190/21 - залишити без задоволення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 р. у справі № 160/13190/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко