Справа № 300/3719/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"16" лютого 2022 р. Справа № 300/3719/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Спаської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення №266/16-2018 від 02.09.2018
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Спаської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення №266/16-2018 від 02.09.2018.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 16.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу, з дня отримання копії цієї ухвали, десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням причин його пропуску та доказів їх поважності.
На виконання вказаної ухвали на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. В заяві позивач вказує на поважність причин пропуску такого строку та зазначила, що неодноразово зверталася усно та письмово до сільського голови с. Липовиця, щоб скасувати незаконне рішення сесії сільської ради №266/16-2018 від 02.09.2018. Тільки через рік 18.12.2019 за №509/22-19 22 Липовецька сільська рада скасувала рішення 7-ї сесії Липовецької сільської ради №266/16-2018 від 02.09.2018. Таким чином відпала потреба оскаржувати рішення до адміністративного суду. Однак, на 23 сесії Липовецької сільської ради прийняла рішення №518/23- 2020 від 15.03.2020 яким скасувала рішення 22-ї сесії №509/22-19 від 18.12.2019 і залишила в силі рішення №266/16-2018 від 02.09.2018 - однак про прийняття такого рішення її ніхто не повідомив, копію рішення їй не вручили. Відповідно вона не знала, що повторно її права порушені, а тому не зверталася за захистом до адміністративного суду. Також зазначила, що вона випадково дізналася, що рішення 7-ї сесії Липовецької сільської ради від 02.09.2018 р.№266/16/2018 повторно залишилося в силі, а тому 27.04.2021 звернулась до Спаської сільської ради ОТГ, як правонаступника Липовецької сільської ради, із заявою, про скасування рішення №266/16-2018 від 02.09.2018. Спаська сільська рада ОТГ, листом №673/02-16 від 06.05.2021 відмовила їй у скасуванні оскарженого рішення. Крім того, вказує на те, що вона звернулася у Івано-Франківський окружний адміністративний суд із негаторним позовом, оскільки спірне щодо порушення її права є триваючим.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вже неодноразово зверталась до суду із різними цивільними позовами до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області з приводу спору щодо даної земельної ділянки, зокрема і з позовною вимогою про визнання незаконним та скасування рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Липовецької сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 02.09.2018 №266/16-2018. Так, зокрема ухвалою Рожнятівського районного суду від 22.11.2018 по справі №350/2226/18 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу у зв`язку із тим, що позивачем не було усунуто недоліки визначені ухвалою суду від 16.11.2018. Після цього ОСОБА_1 знову подала цей же позов вдруге до суду, і ухвалою Рожнятівського районного суду від 28.11.2018 по справі № 350/2292/18 провадження у справі було відкрито. Однак, в подальшому через повторну неявку позивача до суду ухвалою Рожнятівського районного суду від 27.06.2019 було позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. ОСОБА_1 втретє подала позов до суду, і ухвалою Рожнятівського районного суду від 07.07.2020 у справі №350/838/20 провадження у справі знову було відкрито. Однак, ухвалою Рожнятівського районного суду від 13.07.2021 через повторну неявку позивача до суду позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.
Отже, аналізуючи зазначене, заява позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом є безпідставною та необґрунтованою, а зазначені причини пропуску є не поважними, оскільки позивач знала про порушене її право заздалегідь.
Крім того, суд не погоджується з тим, що даний позов є негаторним, оскільки спірне щодо порушення права є триваючим, з огляду наступне.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду.
Отже, поданий позов не є негаторним, оскільки позивачем не підтверджено право власності на майно щодо якого створено перешкоди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що з аналізу норм законодавства, слідує, що законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема, і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Верховного Суду, який у рішенні від 08.08.2019 справа № 127/13736/16-а (№ К/9901/42788/18) зазначає, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення від 21.12.2010 у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом є неповажними. Позивачем не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, зокрема, що у разі, якщо вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В силу вимог статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий, що підтверджується квитанцією від 30.07.2021 №0.0..1.

На підставі наведеного, керуючись ч.2. ст.123, п.1 ч.4,ч.5 ст.169, ст.241, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Причини пропуску процесуального строку звернення до суду з цим позовом визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Спаської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення №266/16-2018 від 02.09.2018 - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень), сплачений згідно квитанцією від 30.07.2021 №0.0..1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства.

Суддя Шумей М.В.