Справа № 420/25183/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 1012 від 02.12.2011 р., зобов`язання нарахувати та виплатити суми пенсії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань відмови у призначенні (перерахунку) пенсії, припинення та поновлення виплати пенсій, з питань утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони рішення про утримання сум пенсій надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони УПФУ в Суворовському районі м. Одеси (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області: , адреса місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) № 1012 від 02.12.2011 р. про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії за період з 19.06.2006 р. по 30.11.2011 р. у розмірі 64 888 грн. 22 коп.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) нарахувати та виплатити позивачу суми пенсії, утримані на підставі рішення комісії з питань відмови у призначенні (перерахунку) пенсії, припинення та поновлення виплати пенсій, з питань утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони, та скасування рішення про утримання сум пенсій надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони УПФУ в Суворівському районі м. Одеси (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області) № 1012 від 02.12.2011р.

Ухвалою від 15.12.2021р. поновлено позивачу строк звернення до суду; прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 07.09.2006р. отримував пенсію по інвалідності, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розпорядженням органу ПФУ №141351 від 20.07.2017р. за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 17.07.2017р. його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У 2021р. позивач дізнався, що з 01.01.2012р. до теперішнього часу відповідач утримує надміру виплачені суми пенсії шляхом щомісячного відрахування до повного погашення 20% розміру пенсії, що належить до виплати на підставі рішення комісії з питань відмови у призначенні (перерахунку) пенсії, припинення та поновлення виплати пенсій, з питань утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони, та скасування рішення про утримання сум пенсій надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони УПФУ в Суворовському районі м. Одеси №1012 від 02.12.2011р. відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення прийняте у зв`язку з тим, що, на думку комісії, внаслідок зловживань з боку ОСОБА_1 за період з 19.06.2006р. по 30.11.2011р. утворилася переплата пенсії в розмірі 64 888,22 грн., яка підлягає стягненню з пенсіонера. Позивач вважає рішення, на підставі якого відраховувалось та відраховується 20% від розміру його пенсії, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсії в більшому розмірі позивачем не допущено, тому правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення відсутні.

Від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕП/1763/22 від 19.01.2022р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивач при зверненні до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії додав довідку про заробіток для обчислення пенсії №593 від 04.07.2006р., на підставі якої йому нараховано пенсійні виплати. 28.07.2011 р. в порядку контролю ГУ ПФУ в Одеській області було направлено запит до Департаменту архівної оправи та діловодства Одеської міської ради з витребуванням документів щодо позивача за період його роботи в ПАТ «Одессільмаш». За результатами розгляду вищевказаного запиту листом Департаменту архівної оправи та діловодства Одеської міської ради від 06.09.2011 р. (вих. №1426-01-09/1) направлено архівну довідку з нарахування заробітної плати помісячно за період з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. На підставі архівної довідки пенсійну справу позивача було приведено у відповідність та винесено рішення № 1012 від 02.12.2011 р. про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони за період з 19.06.2006 по 30.11.2011 р. Згідно вищезазначеного рішення переплата пенсії позивачу становила 64888,22 грн.

25.01.2022 р. (вх. № 5410/22) від ГУ ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 2006р. отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При зверненні до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії позивачем було додано довідку про заробіток для обчислення пенсії №593 від 04.07.2006р., видану відкритим акціонерним товариством «Одессільмаш» (а.с. 26), на підставі якої йому нараховано пенсійні виплати.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 1012 від 02.12.2011 р. «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони» у зв`язку з наданням недостовірних відомостей (довідка про заробітну плату ПАТ «Одессільмаш») визначено, що сума переплати за період з 19.06.2006р. склала 64888,22 грн. та буде утримана у розмірі 20% щомісячно з суми пенсії до повного погашення (а.с. 34).

Згідно розпорядження №141351 від 20.07.2017р. за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 17.07.2017р., його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 35-36).

29.10.2021р. (вих. № 388) представник позивача звернувся із адвокатським запитом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив надати матеріали пенсійної справи та повідомити про правові підстави, суму щомісячних відрахувань на загальну суму стягнення (відрахувань) з пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37), за результатами розгляду якого відповідач надав представнику позивача копію матеріалів пенсійної справи та повідомив, що на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума щомісячних відрахувань на 01.12.2021р. становить 440,00 грн. (20 % від розміру пенсії, що належить до виплати). Загальна сума стягнення 64888,22 грн. (а.с. 39).

23.11.2021р. (вих. № 414) представником позивача направлено на адресу ГУ ПФУ в Одеській області адвокатський запит, в якому останній просив надати деталізований розрахунок відрахувань (утримання) з пенсії ОСОБА_1 , стягнутих на підставі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за весь період із зазначенням періодів стягнення, щомісячної суми стягнення, загального розміру стягнутої суми, та решти суми до стягнення, яка залишилась неутриманою (а.с. 38).

29.11.2021р. (вих. № 1500-0404-8/149955) ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду зазначеного адвокатського запиту повідомив, що загальна сума стягнення становить 64888,22 грн. Борг утримано за період з 01.12.2011р. по 30.11.2021р. в сумі 34841,38 грн. Заборгованість станом на 01.12.2021р. становить 30046,84 грн. (а.с. 40-44).

Не погодившись з правомірністю рішення комісії з питань відмови у призначенні (перерахунку) пенсії, припинення та поновлення виплати пенсій, з питань утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони рішення про утримання сум пенсій надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони УПФУ в Суворовському районі м. Одеси (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області) № 1012 від 02.12.2011 р. про утримання з позивача надміру виплачених сум пенсії за період з 19.06.2006 р. по 30.11.2011 р. у розмірі 64 888 грн. 22 коп., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За приписами ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, за приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе за наявності такої умови як зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вищевказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її (ч.2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення чи її перерахунку на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019р. у справі №344/6370/14-а.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003р. (далі Порядок №6-4).

Пунктом 3 Порядку №6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

З урахуванням наведеного, пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Як встановлено судом, підставою для винесення оскаржуваного рішення послугувала не наявність зловживань з боку пенсіонера при призначенні пенсії, а те, що 28.07.2011 р. в порядку контролю ГУ ПФУ в Одеській області направлено запит до Департаменту архівної оправи та діловодства Одеської міської ради з витребуванням документів щодо позивача за період його роботи в ПАТ «Одессільмаш», за результатами розгляду якого листом Департаменту архівної оправи та діловодства Одеської міської ради від 06.09.2011 р. (вих. №1426-01-09/1) направлено архівну довідку з нарахування заробітної плати помісячно за період з 01.01.1992 р. по 31.12.1996 р. Посилаючись на зазначені обставини, відповідач зазначив, що на підставі архівної довідки пенсійну справу позивача було приведено у відповідність та винесено рішення № 1012 від 02.12.2011 р. про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони за період з 19.06.2006 по 30.11.2011 р., згідно якого переплата пенсії позивачу становила 64888,22 грн.

За приписами ч.18 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, покладено на роботодавця (страхувальника).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі №712/9936/17.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

В оскаржуваному рішенні про утримання надміру виплачених сум пенсій № 1012 від 02.12.2011 р. на суму переплати 64888,22 грн. зазначено підставу для утримання недостовірні дані по заробітній платі пенсіонером.

Проте, довідка про заробіток для обчислення пенсії №593 від 04.07.2006р., оформлена відкритим акціонерним товариством «Одессільмаш» (а.с. 26), видавалась на підставі особових рахунків за 1992 -1996 рр.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В даному випадку заробітна плата ОСОБА_1 за період з березня 1992 -1996 рр. підтверджена первинними документами, що не заперечується відповідачем.

В даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому підстави для стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсії відсутні.

Враховуючи наведене, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 1012 від 02.12.2011 р. «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони».

Суд акцентує увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Як встановлено ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

За приписами ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту буде зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу суми пенсії, утримані на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 1012 від 02.12.2011 р. «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони».

Слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Відповідно до пункту Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС Україн достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням висновку суду про відмову в задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 1012 від 02.12.2011 р., зобов`язання нарахувати та виплатити суми пенсії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 1012 від 02.12.2011 р. «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу суми пенсії, утримані на підставі рішення Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси № 1012 від 02.12.2011 р. «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонеру внаслідок зловживань з його сторони».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Самойлюк Г.П.