Справа № 420/18939/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.10.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії.

В ухвалі вказано, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду (з копією для відповідача) уточненої позовної заяви.

19.10.2021 року (вх.№59623/21) від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмови і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 25.10.2021 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії.

26.10.2021 року (вх.№59700/21) від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі №138 вiд 26.05.2020 року про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного суду адміністративного суду від 30.03.2020 року по справі №420/7501/19 на заміну рішення за №129 від 30.04.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 23.07.2018 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням трудової книжки та списку № 1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії.

У позові вказано, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (дублікат), позивач:

1) з 01.04.1976 року по 17.12.2001 року працював у відокремленому розділі «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля» гірником підземним та гірничим очисного забою;

2) з 21 січня 2008 року по 14.07.2018 року - директором автономної некомерційної організації «Золотая птица счастья».

На думку позивача основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Позивач вказує, що відповідач попередньо не повідомляв позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження стажу роботи на посадах, передбачених Списком 1.

Ухвалою суду від 01.11.2021 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків та зазначено про необхідність надання до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

04.11.2021 року (вх.№612680/21) від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із заявою про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.11.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою по справі №420/18939/21, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви по справі №420/18939/21 на підставі п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії (в редакції уточнень за вх.№59700/21) і відкрито провадження в даній адміністративній справі.

30.11.2021 року (вх.№67027/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із матеріалами пенсійної справи позивача.

У відзиві зазначено, що Головне управління не погоджується з вимогами, викладеними у позовній заявi. Відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З покликанням на рішення суду по справі №420/7501/19, відповідач вказує, що оскільки в дублікаті трудової книжки відсутні відомості щодо роботи з повним робочим днем пiд землею за Списком №1 та позивачем не надано уточнюючої довідки за період роботи iз особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, період роботи з 01.04.1976 по 17.12.2001 не зараховано до стажу роботи за Списком №1, та рішенням від 25.05.2020 року № 7 прийнятим на заміну рішення від 30.04.2020 № 7 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відмовлено.

Відповідач вказує, що пенсію позивачу призначено при страховому стажі 25 років 7 місяців 17 днів, враховано по 31.08.2009р. До страхового стажу зараховано наступні періоди роботи: - з 01.07.1976 по 17.12.2001 рр. - Відокремленим підрозділом "Шахата "Бутiвська" Державного підприємства "Макіїввугілля; - з 01.07.2009 по 31.08.2009p. згідно даних персоніфікації Одеська філія приватного вищого навчального закладу "Європейський університет".

З покликанням на п.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач вказує, що пенсія призначена та виплачується вірно, в порядку передбаченому законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Станом на дату вирішення справи інших заяв на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (дублікат), ОСОБА_1 :

1) з 01.04.1976 року по 17.12.2001 року працював у відокремленому розділі «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля» гірником підземним та гірничим очисного забою;

2) з 21 січня 2008 року по 14.07.2018 року директором автономної некомерційної організації «Золотая птица счастья».

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Великомихайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.73).

До вказаної заяви позивачем було додано наступні документи:

- копія паспорту та ідентифікаційного коду;

- копію довідки про заробітну плату №245 від20.03.2013 року (а.с.78).

Як вбачається з протоколу призначення пенсії від 23.10.2018 року (а.с.70) ОСОБА_1 з 23.07.2018 року призначено пенсію за віком згідно Закону України про пенсійне забезпечення».

Відповідно до розрахунку стажу (а.с.83) позивачу враховано до загального стажу роботи період з 01.04.1976 року по 17.12.2001 року та з 01.07.2009 року по 31.08.2009 року, разом 25 років 10 місяців 17 днів.

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 у 2019 році звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до трудової книжки на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

08 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області представнику позивача було направлено лист №661/311 (а.с.7), у якому з посиланням на ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що до заяви про призначення пенсії за віком долучена довідка про заробітну плату від 20.03.2013 року №221 за період роботи з січня 1979 року по грудень 1983 року, видана відокремленим підрозділом «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля», що підтвердити первинними документами вказану довідку неможливо та для її врахування підстав немає.

Вважаючи, що відповідач протиправно не вирішив питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, прийняв протиправне рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на загальних підставах, позивач звернувся з позовом до суду (справа №420/7501/19).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року по справі №420/7501/19 задоволено частково позов ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність Великомихайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 23 липня 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», скасовано рішення Великомихайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді протоколу про призначення пенсії від 22.10.2018 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні, в решті позовних вимог відмовлено.

25.05.2020 року на виконання рішення від 30.03.2020 року по справі № 420/7501/19 Одеського окружного адміністративного суду, з урахуванням встановлених судом обставин, розглянувши заяву вiд 23.07.2018 року за № 266 щодо призначення пенсії за віком та надані документи ( паспорт/посвідка, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідка про заробітну плату, документи про місце проживання( реєстрації) особи), громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №7 «Про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 420/7501/19 на заміну рішення за № 129 вiд 30.04.2020 року», яким відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 1 (а.с.10-11).

У рішенні вказано, що позивачем не було надано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та довідку, що уточнює характер роботи в шкідливих умовах за Списком № 1, тому призначено пенсію за віком по ст. 26 розділу III Закону України "Про загальнооб`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV ( зі змінами 2148).

При цьому дане рішення містить вихідну дату 26.05.2020 року та вихідний номер №138.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які викладені у листі №138 вiд 26.05.2020 року про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного суду адміністративного суду від 30.03.2020 року по справі №420/7501/19 на заміну рішення за №129 від 30.04.2020 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно дост. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII.

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788) та ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», знижується на 1 рік.

Відповідно до ст.26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Суд зазначає, що приписи Порядку №22-1 не містять імперативного обов`язку зазначити особо, що звертається про вид пенсії за віком за отриманням якої він звернувся.

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Аналогічні положення закріплене і в Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, відповідно до пункту 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що на період роботи ОСОБА_1 на посаді гірничого діяли:

- Список №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (далі постанова №1173);

- Список №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку (по старості) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 (далі постанова №10);

- Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах та роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162 (далі постанова №162).

Згідно з постанова №1173 у Списку №1 зазначено всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Відповідно до постанови №10 у Списку №1 зазначено 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно постанови № 162 у Списку №1 зазначено професії: 1010100а а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Так, спірним при розгляді даної справи є питання наявності підстав для зарахування періоду роботи позивача з 01.04.1976 року по 17.12.2001 року у відокремленому розділі «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля» гірником підземним та гірничим очисного забою до спеціального стажу за списком №1.

Позивачем надано до суду довідку №243 від 20.03.2013 року, яка видана відокремленим підрозділом «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля» про те, що позивач дійсно працював на посаді гірничка очисного забою із шкідливими умовами праці за списком №1.

Дана довідка видана підприємством, яке знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.

В той же час, згідно правової позицією Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та № К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначено, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконування роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Тобто, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавити лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період у відокремленому розділі «Шахта «Бутівська» державного підприємства «Макіїввугілля» гірником підземним та гірничим очисного забою.

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами.

Крім того, у трудовій книжці позивача за вказані періоди роботи зазначено, що його робоче місце атестовано та підтверджено право на пільгову пенсію по списку №1. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від №7 «Про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 420/7501/19 на заміну рішення за № 129 вiд 30.04.2020 року» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області від 25.05.2021 року №7 «Про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 420/7501/19 на заміну рішення за № 129 вiд 30.04.2020 року»;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 23.07.2018 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії, суд зазначає.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на пільгову пенсію за Списом №1.

Відповідно питання щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії у зв`язку із наявність у нього права на таку пенсію є похідними і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права.

Суд зауважує, що спору щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 суми недоплаченої пенсії на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому такі вимоги є передчасними.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області від 25.05.2021 року №7 «Про відмову в перерахунку пенсії за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі № 420/7501/19 на заміну рішення за № 129 вiд 30.04.2020 року».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 23.07.2018 року пенсію за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Суддя С.М. Корой