Справа № 640/16174/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Київ №640/16174/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Лановенко Людмили Олегівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними відмови та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не передачі на реалізацію на електронних торгах в рамках виконавчого провадження №64965951 нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не передачі на реалізацію на електронних торгах в рамках виконавчого провадження №64965951 нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача передати ДП "СЕТАМ" на реалізацію на електронних торгах в рамках виконавчого провадження №64965951 нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання дозволу від органу опіки та піклування.

Підстави позову: - у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження №64965951 про стягнення з третьої особи на користь позивача коштів; - ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2021 №761/13429/21 надано відповідачу дозвіл на звернення стягнення на вищевказану квартиру третьої особи: - за результатом розгляду заяви позивача про звернення стягнення на квартиру третьої особи відповідач у листі від 04.06.2021 №4987 повідомив про відсутність такої можливості, оскільки у квартирі зареєстро-вані неповнолітні діти ( ОСОБА_3 , 2016р.н., ОСОБА_4 , 2020р.н.) й Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації у своєму листі від 29.03.2021 №2268 заперечив проти примусової реалізації цієї квартири з метою захисту житлових прав малолітніх дітей за умови, що кошти від реалізації майна у рівних частках будуть перераховані на рахунки малолітніх дітей; - позивач визнає існування законодавчої заборони на реалізацію квартири боржника за відсутності дозволу на це органу опіки та піклування, але стверджує про протиправність відмови відповідача і його бездіяльності щодо реалізації квартири, оскільки внаслідок реалізації квартири майнові права малолітніх дітей не будуть порушені, посилаючись на те, що малолітні діти є його дітьми і він разом з матір`ю дітей не заперечують проти реалізації квартири, за кошти від реалізації якої вони придбають нове житло для забезпечення майнових прав дітей; - малолітні діти не є і не були власниками квартири, яка належить третій особі і має бути реалізована відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; - позивач посилається на лист Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації у своєму листі від 29.03.2021 №2268, в якому зазначено, що цей Орган не заперечує проти примусової реалізації квартири.

Відповідач подала відзив, в якому просить прийняти рішення на розсуду суду. Відповідач зазначила, що на підставі витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва нею встановлено, що у вищевказаній квартирі зареєстровані малолітні діти ( ОСОБА_3 , 2016р.н., ОСОБА_4 , 2020р.н.), які мають право користування цією квартирою. Відповідач визнає, що їй відомо, що названі діти є дітьми стягувача і не пов`язані родинними зв`язками з боржником, а також відома правова позиція Верховного Суду у справі №1612/2343/12 від 20.03.2019, але у спірних правовідносинах відповідач керується положе-ннями Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5), які передбачають наявність згоди органу опіки та піклування. Відповідач зазначає, що вчиняла дії, спрямовані на звернення стягнення на квартиру боржника, а саме зверталась для отримання попереднього дозволу до Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, який у своєму листі від 29.03.2021 №2268 такого дозволу не надав. Також відповідач зазначила, що розподіл коштів від реалізації майна у рівних частках між стягувачем і малолітніми дітьми, які мають право на користування квартирою, не передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Третя особа подала письмові пояснення, в яких просить задовольнити позов у повному обсязі. Зазначив, що є власником вищевказаної квартири, в якій, станом на день подання цих пояснень, зареєстровані та проживають неповнолітні діти позивача. Також зазначив, що не заперечує і надає згоду на реалізацію вищевказаної квартири в межах виконавчого провадження.

Під час розгляду справи позивач і його представник підтримали позов з наведених підстав. Представник відповідача не заперечила проти позову, просила прийняти рішення на розсуду суду.

Третя особа до судових засідань не прибула, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи і відповідні їм проавідносини.

У провадженні відповідача перебуває виконавче провадження №64965951 про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №792 від 18.03.2021 про стягнення з третьої особи на користь позивача коштів у загальній сумі 311250 доларів США, що еквівалентно станом на 17.02.2 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито постановою відповідача від 25.03.2021.

Постановами відповідача від 25.03.2021 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно третьої особи і на його кошти.

На підставі заяви позивача про звернення стягнення на майно боржника відповідачем здійснено опис і накладено арешт на належну третій особі квартиру АДРЕСА_1 , про що винесено постанову від 02.04.2021.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2021 №761/13429/21 задо-волено подання відповідача про звернення стягнення на майно боржника і надано відповідачу дозвіл на звернення стягнення на вищевказану квартиру третьої особи.

Згідно з копіями довідок про реєстрацію місця проживання від 10.12.2016 №3165/50 і від 29.05.2020 №49764834 у квартирі АДРЕСА_1 , з 10.12.2016 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , 2016р.н., та з 29.05.2020 - ОСОБА_4 , 2020р.н., відповідно.

Згідно з копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 від 08.12.2016 і серія НОМЕР_2 від 14.02.2020 позивач є батьком ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Відповідач звернулась із запитом від 29.03.2021 №2268 до Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації для отримання попереднього дозволу на реалізацію вищевказаної квартири.

Листом Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.04.2021 №109/03/40-2959 з посиланням на ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" повідомлено, що з метою захисту житлових прав малолітніх дітей не заперечує проти примусової реалізації вищевказаної квартири, належної третій особі, за умови, що кошти від реалізації майна у рівних частках будуть перераховані на рахунки малолітніх дітей, які відкриті в АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Листом від 04.06.2021 №4987 відповідач повідомила позивачу про неможливість звер-нення стягнення на квартиру третьої особи, зважаючи на п. 28 глави VIII Інструкції №512/5 і на лист Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації.

Спірні правовідносини виникли у сфері примусового виконання рішень і стосуються правомірності вищевказаної відповіді приватного виконавця і не передання на реалізацію квартири боржника, в якій зареєстровані малолітні діти.

Згідно із ст. 48 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 2). У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону №1404 звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно з п. 28 розділу VIII Інструкція №512/5 (редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Частиною 4 ст. 12 Закону України від 02.06.2005 №2623-IV "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" встановлено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що у належній третій особі квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2016р.н., та ОСОБА_4 , 2020р.н., то згідно з п. 28 розділу VIII Інструкція №512/5 для передачі на реалізацію вказаної квартири відповідачу необхідно отримати попередній дозвіл органу опіки та піклування, а якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

У листі Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.04.2021 №109/03/40-2959 відповідачу не надано попередній дозвіл на реалізацію вищевказаної квартири третьої особи, тому відповідач не мала правових підстав і повноважень для реалізації цієї квартири.

Відсутність в Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації заперечень щодо примусової реалізації вищевказаної квартири за умови, що кошти від її реалізації в рівних частках будуть перераховані на банківські рахунки малолітніх дітей, не є попереднім дозволом на реалізацію цієї квартири згідно з п. 28 розділу VIII Інструкція №512/5, тому відповідач правильно оцінила отриману від Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації відповідь.

Відповідач вірно зазначила у відзиві, що Закону №1404 і Інструкція №512/5 не передба-чають таких умов продажу нерухомого майна боржника, про які вказано у листі Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.04.2021 №109/03/40-2959.

Отже, оспорювана відмова відповідача прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №1404 та Інструкцією №512/5, та з урахуванням тих обставин, що мають значення для примусової реалізації квартири боржника.

Зважаючи на відсутність у відповідача правових підстав і повноважень для реалізації квартири боржника, то відповідач не допустила протиправної бездіяльності.

Наведені у позовній заяві доводи не свідчать про порушення відповідачем вимог законо-давства, яке визначає порядок примусового виконання рішень. Більше того, у позовній заяві позивач визнає наявність передбаченого обмеження у реалізації нерухомого майна, право користування яким мають діти.

Посилання у позовній заяві на те, що відповідач не врахувала, що стягувач є батьком дітей, місце проживання яких зареєстровано у квартирі третьої особи, спростовується відзивом відповідача, яка визнала обізнаність про дані обставини.

Разом з цим, зазначена позивачем обставина батьківства названих дітей і те, що вони не мають родинних зв`язків з боржником у виконавчому провадженні, не свідчить про протипра-вність оспорюваної відмови та/або допущення відповідачем протиправної бездіяльності і не впливає на вирішення справи, оскільки не звільняє відповідача від необхідності отримання попереднього дозволу на реалізацію квартири від органу опіки та піклування.

Не свідчать про протиправність оспорюваної відмови та/або допущення відповідачем протиправної бездіяльності й інші обставини, про які зазначено у позовній заяві і поясненнях третьої особи (згода позивача, матері дітей і третьої особи на примусову реалізацію квартири; придбання іншого житла за кошти, які надійдуть від продажу квартири третьої особи, посилання на положення СК України), оскільки законодавство вимагає отримання попереднього дозволу від органу опіки та піклування, а не від учасників виконавчого провадження чи батьків таких дітей.

Постанову Верховного Суду у справі №1612/2343/12 від 20.03.2019 суд згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України не враховує під час розгляду цієї справи, оскільки вона прийнята не у подібних правовідносинах і не містить правових висновків, обов`язкових для врахування при вирішенні цієї справи. При цьому, відповідач помилково зазначив у відзиві, що вказана постанова Верховного Суду містить висновок: "про те, що згода органу опіки на продаж житла, у якому зареєстрована дитина, але яке не належить її батькам, не потрібна", оскільки такі висновки у цій постанові відсутні.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б свідчили про порушення відповідачем вимог законодавства і права позивача, як стягувача у виконавчому провадженні, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Підсумовуючи, суд зазначає про відсутність передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнання протиправною оспрюваної відмови відповідача, оформленої у листі від 04.06.2021 №4987, та визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не передачі на реалізацію квартири третьої особи, тому у задоволенні цих вимог належить відмовити.

Оскільки суд відмовив у задоволенні основних вимог позивача, то не належить задоволь-няти й похідну вимогу про зобов`язання відповідача передати на реалізацію вищевказаної квартири.

Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

З огляду на відмову в позові і згідно із ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 134, 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Позивач:

ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_3 ;

РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ

Лановенко Людмила Олегівна;

02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 17.

Третя особа:

ОСОБА_2 ;

місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 287, 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня прийняття рішення.

Дата рішення є днем складення його повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко