Справа № 360/5057/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5057/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Захарової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Олійник А.А.,

позивач не прибув,

представник позивача не прибув,

представник І відповідача - не прибув,

представник ІІ відповідача не прибув,

представник ІІІ відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання противоправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач І), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач ІІ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач ІІІ), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 27 вересня 2021 року (арк. спр. 51-64) просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не долучення до матеріалів пенсійної справи довідок про навчання від 29.09.2014 № 160, від 26.07.2021 № 69, довідок про стаж від 20.08.2021 № 3867, від 02.08.2021 № 3650, від 26.07.2021 № 267/2, довідок про заробітну плату від 02.08.2021 № 3648, від 26.07.2021 № 72/1, від 02.08.2021 № 3651, довідок про реорганізацію підприємства від 02.08.2021 № 3654, від 26.07.2021 № 267/3, копії наказу від 28.10.1994 № 705-к про атестацію робочих місць та не здійснення їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для повторного розгляду заяви про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 від 26.05.2021;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області долучити до матеріалів пенсійної справи довідки про навчання від 29.09.2014 № 160, від 26.07.2021 № 69, довідки про стаж від 20.08.2021 № 3867, від 02.08.2021 № 3650, від 26.07.2021 № 267/2, довідки про заробітну плату від 02.08.2021 № 3648, від 26.07.2021 № 72/1, від 02.08.2021 № 3651, довідки про реорганізацію підприємства від 02.08.2021 № 3654, від 26.07.2021 № 267/3, копію наказу від 28.10.1994 № 705-к про атестацію робочих місць та здійснити їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 26.05.2021;

3) визнати протиправним та скасувати рішення без дати та номеру Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до чинного законодавства України, щодо пенсійного забезпечення та здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 26.05.2021, з урахуванням наявності пільгового стажу згідно Списку 1 для призначення пенсії -10 років 1 місяць 2 дні та загального стажу - 32 роки 0 місяці 30 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 26.05.2021 звернувся до Старобільського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Луганської області правонаступником якого на даний час є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії від 26.05.2021 № 1423 та надав усі необхідні документи, що вимагалися спеціалістами, у тому числі трудову книжку, що підтверджує наявний стаж роботи за Списком № 1.

Рішенням без дати та номеру позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 17 років 11 місяців при необхідних 23 роки 06 місяців та не підтвердження пільгового стажу у зв`язку з ненаданням довідки на підтвердження пільгового стажу.

26.08.2021 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області був спрямований адвокатський запит до якого були долучені додаткові документи з проханням повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 26.05.2021 з урахуванням наданих документів.

10.09.2021 на адресу представника позивача надійшла відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 06.09.2021 № 1200-0202-8/34601, в якій зазначено, що долучити до матеріалів пенсійної справи документи, додані до адвокатського запиту та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2021 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах немає законних підстав.

Представник позивача вважає, що не долучення до пенсійної справи позивача відповідачем І наданих довідок та документів з підстав їх недійсності, що підтверджують пільговий характер роботи та довідки про фактичну кількість відпрацьованого часу в підземних умовах, ненаправлення даних документів до відповідача ІІ є безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного національного та міжнародного законодавства.

Представник позивача зазначає, що позивачем було подано відповідачу І заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та усі необхідні документи (які позивач мав право надати протягом трьох місяців з моменту звернення з заявою про призначення пенсії), які з невідомих підстав відповідач І переадресував на розгляд до відповідача ІІ.

На думку представника позивача, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії, що є підставою призначити пенсію позивачу на пільгових умовах за Списком №1.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 17 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 48-49).

Ухвалою від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 68-69).

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 23 жовтня 2021 року подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр.75-76).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач І зазначив, що 26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №12 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За наслідками розгляду заяви від 26.05.2021 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю на дату звернення необхідного страхового та пільгового стажу.

02.09.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов адвокатський запит адвоката Солодовнікова О.П. щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1

11.06.09.2021 за вих. 1200-0202-8/3460 управлінням було надано відповідь на адвокатський запит щодо відсутності законних підстав для повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.05.2021.

З урахуванням викладеного, відповідач І просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Відповідачем ІІ до суду 04.11.2021 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, тому у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області просить відмовити (арк.спр.100-104).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду 17.01.2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ІІІ пояснив наступне.

26.05.2021 ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії до територіальних органів Пенсійного фонду України, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області підготовлено проект рішення про відмову в призначенні пенсії, який відповідно було направлено на погодження до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області. Таким чином, у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області наявний лише проект рішення в електронному вигляді.

Відповідач звертає увагу, що позивач звернувся із заявою до територіального сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Відповідно, документи, додані до заяви, знаходяться в розпорядженні Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не має можливості врахувати довідки № 160 від 29.09.2014, № 3867 від.20.08.2021, № 3650 від 02.08.2021, №267/2 від 26.07.2021, довідки про заробітну плату № 3648 від 02.08.2021, № 72/1 від 26.07.2021, № 3651 від 02.08.2021, довідки про реорганізацію підприємства № 3654 від 02.08.2021, №267/3 від 26.07.2021, наказ № 705-к від 28.10.1994 про атестацію робочих місць при призначення пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України № 1058-ІУ.

На підставі викладеного, у задоволенні позовних вимог відповідач ІІІ просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (арк.спр.15-18), звернувся до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою від 26 травня 2021 року про призначення пенсії за віком за Списком № 1, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (арк. спр. 79-81).

В розписці-повідомленні до заяви від 26 травня 2021 року про призначення пенсії за віком наявний запис про те, що до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, та заявнику необхідно подати додатково: довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах; документи на підтвердження сплати страхових внесків; документи на підтвердження проведення атестації робочих місць. Визначено строк їх подання до 25.08.2021 (арк. спр. 81).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області без дати та номеру, ОСОБА_1 за заявою від 26 травня 2021 року відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За розрахунком відповідача страховий стаж позивача складає 17 років 11 місяців 05 днів, пільговий стаж відсутній. Жодного обґрунтування щодо періоду та підстав незарахування пільгового стажу в оскаржуваному рішенні не наведено (арк. спр. 22).

28.08.2021 представник позивача адвокат Солодовніков О.П. звернувся з адвокатським запитом до ГУ ПФУ в Луганській області, згідно з яким просив долучити до матеріалів пенсійної справи додаткові документі на підтвердження пільгового характеру роботи позивача: довідки про навчання від 29.09.2014 № 160, від 26.07.2021 № 69, довідки про стаж від 20.08.2021 № 3867, від 02.08.2021 № 3650, від 26.07.2021 № 267/2, довідки про заробітну плату від 02.08.2021 № 3648, від 26.07.2021 № 72/1, від 02.08.2021 № 3651, довідки про реорганізацію підприємства від 02.08.2021 № 3654, від 26.07.2021 № 267/3, наказ від 28.10.1994 № 705-к про атестацію робочих місць; повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за Списком №1 від 26.05.2021, з урахуванням наданих додаткових документів; скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії, прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 26.05.2021 (арк.спр.24-25).

06.09.2021 на адвокатський запит представника позивача адвоката Солодовнікова О.П. ГУ ПФУ в Луганській області надана відповідь, в якій зазначено, що за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26 травня 2021 року ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Надані до адвокатського запиту документи видані на тимчасово окупованій території України, тому є недійсними. Долучити до матеріалів справи додатково надані документи та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26.05.2021 немає законних підстав (арк.спр.26).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до абзаців першого-другого пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;інкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Частиною третьою статті 114 Закону № 1058-ІV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (абзац перший пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1).

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, оцінка рішенню відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, надається судом виключно виходячи зі змісту такого рішення.

Так, згідно з рішенням ГУПФУ в Донецькій області без номеру і дату підставами для відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах вказано, що страховий стаж позивача становить 17 років 11 місяців 00 днів, пільговий стаж становить 00 років 00 місяців 00 днів, так як заявник не надав пільгові довідки. Стаж зараховано в повному обсязі, згідно з наданими до заяви документами.

Надаючи оцінку рішенню ГУПФУ в Донецькій області без номеру і дати про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідачем ІІІ не зазначено, які саме періоди роботи позивача не були зараховані як до страхового стажу, так і до пільгового стажу, не обґрунтовано з яких підстав не зараховується такі періоди роботи до страхового або пільгового стажу позивача, а також не наведено жодного мотиву та правового обґрунтування.

Суд звертає увагу, що як слідує з вищевказаних правових норм, страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім того, аналіз положень Порядку № 637 свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

В оскаржуваному рішенні відповідачем ІІІ не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності надання уточнюючих довідок.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

Щодо додаткових документів для призначення пенсії, наявних у позивача та доданих до позовної заяви, суд вважає за необхідне зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області має врахувати уточнюючі довідки та інші документи, видані позивачу підприємствами, в яких працював позивач, що розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття порушуватиме баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Оскільки розрахунок пільгового стажу ГУ ПФУ в Донецькій області не здійснювався і в рішенні, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не зазначені підстави щодо незарахування періодів роботи позивача за Списком № 1 до пільгового стажу, суд не може надати оцінку правомірно чи неправомірно відповідач не зарахував такі періоди роботи до пільгового стажу позивача.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без дати і номеру, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року про призначення пенсії, з врахуванням довідок про навчання від 29.09.2014 № 160, від 26.07.2021 № 69, довідок про стаж від 20.08.2021 № 3867, від 02.08.2021 № 3650, від 26.07.2021 № 267/2, довідок про заробітну плату від 02.08.2021 № 3648, від 26.07.2021 № 72/1, від 02.08.2021 № 3651, довідок про реорганізацію підприємства від 02.08.2021 № 3654, від 26.07.2021 № 267/3, наказу від 28.10.1994 № 705-к про атестацію робочих місць на підприємстві, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з недолучення до матеріалів пенсійної справи додаткових документів та зобов`язання їх прийняти задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено судом порушення прав позивача відбулось внаслідок прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову в призначенні пенсії. Відтак, визнання бездіяльності ГУ ПФУ в Луганській області щодо недолучення до матеріалів пенсійної справи додаткових документів та зобов`язання їх прийняти не призведе до відновлення порушеного права позивача.

У задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання здійснення нарахування позивачу пенсії та її виплати суд відмовляє через неналежність обраного представником позивача способу захисту порушеного права об`єкту порушеного права.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн (арк. спр. 14).

Зважаючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій пенсійного органу, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання противоправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області без дати і номеру, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2021 року про призначення пенсії, з врахуванням довідок про навчання від 29.09.2014 № 160, від 26.07.2021 №69, довідок про стаж від 20.08.2021 №3867, від 02.08.2021 №3650, від 26.07.2021 №267/2, довідок про заробітну плату від 02.08.2021 №3648, від 26.07.2021 №72/1, від 02.08.2021 №3651, довідок про реорганізацію підприємства від 02.08.2021 №3654, від 26.07.2021 №267/3, наказу від 28.10.1994 №705-к про атестацію робочих місць на підприємстві, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 лютого 2022 року.

Суддя О.В. Захарова