Справа № 200/10900/21
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Справа№200/10900/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (1 прикордонний загін), Військової частини НОМЕР_2 Житомирського прикордонного загону про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу в повному обсязі індексації грошового забезпечення без застосування базового місяця 2008 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн., відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4258,75 грн. за період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року включно

відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (1 прикордонний загін), при цьому на день виключення зі списків прикордонного загону відповідач неправильно провів розрахунок, зокрема щодо індексації грошового забезпечення. Позивач вказав, що з грудня 2015 року позивач мав право на проведення індексації грошового забезпечення, виходячи з базового місяця січня 2008 року, починаючи з 1 березня 2018 року до моменту звільнення відповідач не нараховував та не виплачував індексацію грошового забезпеченя в розмірі 4258,75 грн. в місяць, а у разі коли величина індексу споживчих цін первищить поріг в розмірі 103 відсотка то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства.

Відповідач позов не визнав, 4 жовтня 2021 року подав відзив на адміністративний позов у якому вказав, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті, у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого поругу індексації. При цьому, нарахування суми індексації належить до дискреційних повноважень Військової частини, оскільки обов`язок проводити індексацію грошового забезпечення та визначення суми індексації, зокрема розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності. У задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою від 31 серпня 2021 року прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 30 листопада 2021 року та витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2021 року повторно витребувано докази у справі у відповідача, продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів, призначено підготовче засідання на 30 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 30 грудня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 18 січня 2022 року.

Ухвалою суду від 18 січня 2022 року вирішено залучити до участі у справі другим відповідачем Військову частину НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкласти розгляд справи, призначити судове засідання на 17 лютого 2022 року, витребувати у відповідача докази у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, докази належного повідомлення про розгляд справи, наявні в матеріалах справи.

29 листопада 2021 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 у період з 17 вересня 2018 року по 30 липня 2021 року перебував на військовій службі у 1 Прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, що підтверджується копіями витягів з наказів начальника 1 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Маріуполь від 17 вересня 2018 року №489-ОС та наказом начальника 1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України м. Маріуполь від 30 липня 2021 року№462-ОС.

Згідно з матеріалами справи та пояснень відповідача, у період з 1 грудня 2015 року по 16 вересня 2018 року позивач перебував на військовій службі в 9 прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Житомир.

Згідно з довідкою- розрахунком індексації грошового забезпечення військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з липня 2015 року по лютий 2018 року нараховано, проте невиплачено. При цьому з грудня 2015 року базовим місяцем визначено грудень 2015 року.

Відповідно до довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення від 23 листорпада 2021 року №1079, що надана відповідачем, позивачу у період з липня 2015 року по лютий 2018 року індексація грошового забезпечення нараховувалася, проте не виплачувалася, у період з березня 2018 року по листопада 2018 року не нараховувалася та не виплачувалася, в грудні 2018 року нараховано та виплачено індексацію в розмірі 71,08 грн., в січні - 71,08 грн., в лютому 2019 року - 71,08 грн., в березні 2019 року 134,47 грн., в квітні 2019 року 134,47 грн., в травні 2019 року 134,47 грн., в червні 2019 року - 134,47 грн., в липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2019 року нараховано по 206,72 грн. та виплачено в листопаді 2019 року 1033,60 грн., в грудні 2019 року 216,51 грн., в січні 2020 216,51 грн., в лютому 2020 року 216,51 грн., в березні 2020 року 216,51 грн., в квітні 2020 року 216,51 грн., в травні 2020 року 216,51 грн., в червні 2020 року 216,51 грн., в липні 2020 року 226,29 грн., в серпні 2020 року 226,29 грн., у вересні, довтні, листопаді 2020 року нараховано по 226,29 грн., у грудні 2020 року 233,81 грн., виплачено 912,68 грн., в січні 2021 року нараховано та виплачено 331,42 грн., в лютому 2021 року 331,42 грн., в березні 2021 року 331,42 грн., в квітні 2021 року 415,41 грн., в травні 2021 року 415,41 грн., в червні 2021 року 415,41 грн., в липні 2021 року 540,03 грн., також в липні 2021 року виплачена сума індексації у розмірі 37720,91 грн. (що відповідає сумі нарахованої індексації військовою частиною НОМЕР_2 ), в серпні 2021 року 17,42 грн.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав, що на час зарахування до списків військової частини позивач не мав статус «новоприйнятого», в цілях індексації зарплати, так як вже проходив військову службу і базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення вже був встановлений грудень 2015 року. У період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення був місяць в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців, а саме березень 2018 року.

Вважаючи, протиправною бездіяльність відповідача в частині не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з визначенням базового місяця - січень 2008 року та у період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4258,75 грн., позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другоїстатті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Положеннями статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі-Закон №1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів іпослуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до статті 4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації цих положень Закону Кабінет Міністрів України постановою від 17 липня 2003 року № 1078 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 11 вказаного Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV"Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п. 4 Порядку).

Відповідно до пункту 6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 липня 2019 року в справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року в справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 у справі № 620/1892/19, від 5 лютого 2020 року в справі № 825/565/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснювалася не в повному обсязі, суд вважає, що відповідачем 1, 2 допущено протиправну бездіяльність, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року, та щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у розмірі 4258,75 грн. суд зазначає наступне.

Так, суд погоджується з твердженнями відповідача, що питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить до компетенції відповідача саме при нарахуванні таких сум.

Разом з тим, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивачеві у спірний період індексація нарахована частково, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

На підставі пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Згідно з п.14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28 квітня 2016 року № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року".

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01 січня 2008 року та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача в даному випадку за період з жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294, яка набрала чинності з 1 січня 2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

При цьому, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо протиправної бездіяльності військової частини щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати та виплатити зазначену індексацію за період з 24 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

Стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по день звільнення.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок № 1078.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

За змістом пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзаців першого сьомого пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком № 1078. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

При цьому, під підвищення доходу для цілей індексації заробітної плати (грошового забезпечення) слід розуміти підвищення їхніх постійних складових (тарифних ставок, окладів). У разі зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати (грошового забезпечення), які не мають разового характеру.

Слід також зауважити, що Порядок № 1078 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 28 лютого 2018 року, яка набула чинності 15 березня 2018 року, не пов`язує проведення нарахування індексації доходів громадян із визначенням базового місяця.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20.

Так, матеріалами справи підтверджено, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у спірний період здійснювалося частково.

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що нарахування індексації його грошового забезпечення щодо спірного періоду з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року повинно проводитися із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року з урахуванням абзаців 4 та 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що щомісячна індексація у період 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року має складати фіксований розмір 4258,75 грн., з огляду на наступне.

Так, позивач зазначає, що з 1 березня 2018 року посадовий оклад збільшився, в лютому прожитковий мінімум складав 1762 грн., а величина приросту споживчих цін 241,70%, то відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку 1078 сума індексації за лютий рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 лютого 2018 року помножити на величину приросту індексу споживчих цін, поділити на 100 (1762 грн. *241,70%/100), що становить 4258,75 грн. (фіксована сума індексації).

При цьому, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 23 квітня 2020 року № 816/1728/16.

Суд зазначає, що постанова Верховного Суду від 23 квітня 2020 року № 816/1728/16 прийнята за наслідком розгляду касаційної скарги на рішення суду про скасування постанови про накладення на фізичну особу-підприємця штрафу.

Так, у вказаній постанові зазначено, що згідно із ст. 8 Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 грн, а з 1 травня 2016 року - у розмірі 1450,00 грн. Оскільки на момент проведення перевірки (позивача) підвищення заробітних плат не було, тому позивач зобов`язаний був виплачувати фіксовану суму індексації особі (своєму працівникові продавцю) за лютий, березень та квітень 2016 року у зазначеному фіксованому розмірі.

Отже, при розгляді вказаної справи судом було встановлено, що розмір індексації у лютому, березні та квітні 2016 року був фіксованою величиною; при цьому у вказані періоди не змінювався прожитковий мінімум (мінімальна заробітна плата), не змінювався коефіцієнт індексації та не змінювалась заробітна плата працівника позивача, якому останній сплачував заробітну плату.

Також, суд вважає, що термін фіксована сума індексації, застосований Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року, фіксує цю суму лише за наявності інших фіксованих чинників прожиткового мінімуму доходів громадян (мінімальної заробітної плати), коефіцієнту індексації (величини приросту індексу споживчих цін) та заробітної плати працівника (окладу). Тобто, лише у випадку, якщо всі ці чинники є постійними (фіксованими), сума індексації також має бути фіксованою.

Проте при зміні зазначених чинників величина розміру індексації буде змінюватись.

У протилежному випадку, якщо при зміні зазначених чинників величина індексації буде зафіксованою на попередньому рівні (розмірі), не будуть дотримані приписи Порядку № 1078, яким чітко визначений порядок розрахунку індексації грошових доходів населення, в тому числі і у випадку, коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати не перевищує суму індексації (п. 5).

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, так як в межах цієї справи відсутній спір про невиконання відповідачем нормативно-правових приписів щодо відрахування 1,5% військового збору та проведення компенсації сум податку з доходів позивача при нарахуванні та виплаті індексації у визначеному судом порядку.

Крім того, ураховуючи, що у спірний період позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та у військовій частині НОМЕР_1 (1 прикордонний загін) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Проходження військової служби врегульовано спеціальним законодавством, до якого відноситься, зокрема, Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009 (далі - Положення).

Відповідно до п. 293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Тобто, в Положенні прямо передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у період у період з 1 грудня 2015 року по 16 вересня 2018 року перебував на військовій службі в 9 прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Житомир (Військова частини НОМЕР_2 ), у період з 17 вересня 2018 року по день звільнення у Військовій частині НОМЕР_1 (1 прикордонний загін).

Отже, оскільки останнім місцем проходження військової служби позивача є військова частина НОМЕР_1 , на день виключення із списків особового складу саме остання повинна розраховувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, в тому числі, індексації грошового забезпечення.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення позивачеві за період проходження військової служби з 1 грудня 2015 року по 16 вересня 2018 року, визнання протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення позивачеві за період проходження військової служби з 17 вересня 2018 року по 30 липня 2021 року та зобов`язання відповідача -1 нарахувати позивачеві індексацію грошового забезпечення за вказаний період проходження військової служби із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, в період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року, з урахуванням абзаців 4 та 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та виплатити позивачеві її недоотриману частину.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, тому виходячи з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2015 року по 16 вересня 2018 року в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (1 прикордонний загін) щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 17 вересня 2018 року по 30 липня 2021 року в неповному обсязі.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 1 березня 2018 року по 30 липня 2021 року - відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частии позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв