Справа № 826/17643/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Київ № 826/17643/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

29.10.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2018 №.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 13.08.2018 № прийняте на основі необґрунтованих висновків акту перевірки від 31.07.2018 №2286/28-10-14-02/37883328 щодо порушення позивачем вимог статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (Закон №185/94-ВР) в частині порушення на 1 день строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом від 12.05.2017 №РЕ443-SB з огляду на те, що граничним терміном надходження коштів за вказаним контрактом є 19.11.2017, а фактично кошти надійшли 20.11.2017.

Позивач зазначає, що відповідач при обчисленні строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (ЗЕД) безпідставно не врахував, що 19.11.2017 припадає на вихідний день (неділя). Тому, з огляду на положення Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16.05.1972, останній день проведення розрахунків за контрактом від 12.05.2017 №РЕ443-SB переноситься на наступний робочий день, тобто на 20.11.2017.

Кошти за контрактом від 12.05.2017 №РЕ443-SB надійшли на валютний розподільчий рахунок ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» 20.11.2017, тобто в межах строку, передбаченого у статті 1 Закону №185/94-ВР, що свідчить про відсутність вказаного порушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2018 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» у якому вказав на необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зауважив, що норми Закону №185/94-ВР мають імперативний характер і визначена ними відповідальність настає незалежно від причин з яких сталося порушення. Законодавством не передбачено продовження строків, визначених статтями 1, 2 Закону №185/94-ВР, якщо останній день такого строку припадає на вихідний чи святковий день.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

12.07.2017 ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» укладено контракт №РЕ443-SB з компанією-нерезидентом «Agritera OU» (Естонія) на поставку сої врожаю 2016 року.

На виконання умов контракту від 12.05.2017 №РЕ443-SB, ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» поставлено «Agritera OU» (Естонія) товар на суму 194 876,81 дол. США відповідно до митної декларації від 23.05.2017 №UA408150/2017/005328.

Розрахунок за вказану поставку проведено у повному обсязі 20.11.2017.

31.07.2018 головним державним ревізором-інспектором Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактом від 12.05.2017 №РЕ443-SB відповідно повідомлення уповноваженого банку ПАТ «ОТП Банк» від 04.12.2017 №52-52-1/4098-БТ.

За результатом вказаної перевірки складено акт від 31.07.2018 №2286/28-10-14-02/37883328 у якому зафіксовано порушення ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» вимог статті 1 Закону №185/94-ВР шляхом прострочення на 1 день строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактом від 12.05.2017 №РЕ443-SB з огляду на те, що граничним терміном надходження коштів за вказаним контрактом є 19.11.2017, а фактично кошти надійшли 20.11.2017.

На підставі вказаного висновку акт від 31.07.2018 №2286/28-10-14-02/3788332 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.08.2018 №, яким ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» нараховано пеню за вказане порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 15 942,17 грн.

Позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 13.08.2018 № в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 19.10.2018 №34039/6/99-99-11-01-02-25 скаргу ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» на податкове повідомлення-рішення від 13.08.2018 № залишено без задоволення, а спірне рішення - без змін.

Не погодившись із результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 13.08.2018 № та вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Обмеження за строками розрахунків при експорті товарів/послуг встановлені статтею 1 Закону №185/94-ВР, згідно частиною першою якої виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

За приписами статті 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Проаналізувавши приписи Закону №185/94-ВР та ПК України суд погоджується із доводами відповідача про те, що законодавством не передбачено продовження строку, визначеного статтею 1 Закону №185/94-ВР, чи перенесення граничного дня вказаного строку, якщо такий день припадає на вихідний чи святковий день.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» посилається виключно на положення Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16.05.1972 згідно яких, якщо останній день проведення розрахунків припадає на вихідних день, граничний строк проведення розрахунків переноситься на наступний робочий день.

Так, стаття 1 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16.05.1972, передбачає, що Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, зокрема, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом.

Згідно статті 2 Конвенції для цілей цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до статті 5 Конвенції, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

При цьому, суд враховує, що питання можливості перенесення на наступний робочий день останнього дня зарахування виручки в іноземній валюті, який припадає на вихідний або святковий день, досліджувалось Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 у справі №826/11557/18.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що Закон №185/94-ВР є спеціальним по відношенню до спірних правовідносин та не передбачає перенесення строків. Крім того, позивач під час укладення зовнішньоекономічних контрактів має враховувати можливі ризики, зокрема, і те, що граничний строк зарахування виручки на валютний рахунок може припадати на вихідний чи святковий день, а відтак розрахувати час для вжиття відповідних заходів з метою уникнення відповідальності за порушення строку.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що граничний строк зарахування виручки не може переноситись, що свідчить про обґрунтованість висновків акту перевірки від 31.07.2018 №2286/28-10-14-02/3788332.

Наявності інших обставин, що вказують на протиправність податкового повідомлення-рішення від 13.08.2018 № позивач не навів, а судом не встановлено, що свідчить про правомірність оскаржуваного рішення відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням наведеного у сукупності суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень виконано, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідачів відповідно до статті 139 КАС України відсутні, а відповідачі не понесли витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НФ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА» (місцезнаходження юридичної особи: 01601, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37883328).

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження юридичної особи: 02068, місто Київ, вул. Кошиця, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44082145).

Суддя О.М. Чудак