Справа № 640/3355/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Київ №640/3355/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А.,

при секретарі судового засідання Розуменко А.Б.,

за участю представників (самопредставників):

позивача - адвоката Яворської Г.І.,

відповідача - Дехтярова В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної міграційної служби України у Одеській області, про визнання протиправним та скасування висновку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить визнати протиправним та скасувати висновок відповідача від 05.11.2019 №271/2019 про визнання таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я позивача.

Підстави позову: позивач на законних підставах набула громадянство України та подала необхідний пакет документів для отримання паспорту громадянина України до компетентного органу внутрішніх справи у Любашівському районі Одеської області, який їй був виданий; у процесі отримання паспорту громадянина України позивач звернулась до Консульства Республіки Узбекистан у м. Києві із заявою про вихід з громадянства Республіки Узбекистан та здала паспорт громадянина цієї країни; у зв`язку із закінченням строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон і необхідності зміни реєстрації місця проживання позивач звернулась із заявою про видачу нового паспорту для виїзду за кордон; за результатами розгляду заяви їй повідомлено про недійсність паспорту громадянина України; стверджує, що підставою для встановлення незаконності видачі паспорта повинно бути встановлення факту відмови у наданні громадянства України позивачу на підставі поданої нею заяви, або скасування рішення, прийнятого на підставі такої заяви; відповідач таких обставин не встановив і на них не посилався, натомість зазначив про відсутність певних службових відміток у заяві, які позивач не заповнює, а також відсутність певних документів, з приводу чого відмова у наданні громадянства не приймалась. Вважає оспорюване рішення необґрунтованим.

Відповідач подав відзив, а третя особа - письмові пояснення, в яких просять відмовити в позові, оскільки за результатами службового розслідування встановлено, що паспорт громадянина України видано з порушенням діючого на той час законодавства. Зазначено, що заяву про оформлення набуття громадянства України позивач не подавала та, як наслідок, не набувала такого громадянства відповідно до законодавства України і міжнародних договорів. Зазначено про відсутність у графі 8 заяви відміток про реквізити довідки про прийняття до громадянства України та у графі "службові відмітки" не вказано номер і дату рішення про набуття позивачем громадянства України та країну попереднього громадянства. Також зазначено, що згідно з повідомленням Посольства України в Республіці Узбекистан позивачу не видавалась довідка про реєстрацію особи громадянином України, а згідно повідомленням Посольства Республіки Узбекистан в Україні для оформлення виходу з громадянства Республіки Узбекистан позивач у дипмісію не зверталась.

Представник позивача адвокат Бондар А.В. подав відповідь на відзив, в якій зазначив про втрату документів у Любашівському районному відділі ДМС України в Одеській області, яка (втрата) має системний та неодноразовий характер, що не може бути підставою для висновку про відсутність документа. Згідно з матеріалами службового розслідування не встановлено допущення позивачем порушень, а відповідні графи у заяві про видачу паспорта заповнювались не позивачем, а посадовими особами, відповідальними за видачу паспорту, які не опитувались, обставини видачі паспорту не встановлювались, питання відповідальності за видачу паспорту громадянина України не розглядалось. Натомість негативні наслідки покладаються виключно на позивача. В аналогічній з позивачем ситуації її чоловік був позбавлений громадянства Республіки Узбекистан у 2016р., через 11 років після набуття громадянства України. Позивач мала законні підстави для набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство", оскільки її батько - ОСОБА_3 набув громадянство України на підставі факту проживання на території України із серпня 1990р. і цих документів було достатньо для прийняття у 2008р. рішення про надання позивачу паспорта громадянина України.

Відповідач з дозволу суду подав додаткові письмові пояснення щодо підстав врахування при проведенні службового розслідування письмових пояснень позивача від 15.02.2018.

Позивач подала письмові пояснення, в яких вона підтримала обставини, наведені її представником у відповіді на відзив.

Під час розгляду справи представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, зазначені у заявах по суті справи. Третя особа не забезпечила участь свого представника, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ташкент Республіки Узбекистан, громадянка Республіки Узбекистан, у 2002р. прибула в Україну та отримала посвідку на постійне проживання серія НОМЕР_6 від 21.07.2005 (а.с. 30).

У 2008р. позивач документована паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Любашівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 05.02.2008 (а.с. 12-21), та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 23.07.2008 (а.с. 31-38).

У зв`язку із закінченням дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон позивач звернулась через ДП "Документ" до ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявами від 22.01.2019 про оформ-лення нового паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 (а.с. 143-148).

Листом від 14.02.2019 №8101.13.1/2254-19 ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області звернулось до УДМС в Одеській області про надання підтвердження та зазначення підстав отримання громадянства України позивачем, а також повідомлення про наявність або відсут-ність заперечень щодо видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 153).

Листом ГУ ДМС в Одеській області від 20.02.2019 №5100.4.5/2052-19 повідомлено ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про те, що за обліками ГУ ДМС в Одеській області значиться громадянка Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала дозвіл на імміграцію в Україну та документована посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_6, виданою 21.07.2005. З питань оформлення громадянства України до ГУ ДМС України в Одеській області позивач не зверталась (а.с. 154).

Відповідно до п. 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №745), (далі - Порядок №302) ГУ ДМС в Одеській області проведено службову перевірку підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Любашівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 05.02.2008 на ім`я позивача.

Результати службової перевірки оформлені висновком від 09.07.2019 №271/2019, затвердженим Директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України 05.11.2019 (а.с. 116-120), згідно з п. 1 якого вищевказаний паспорт громадянина України визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню відповідно до п. 108 Порядку №302.

Листом ГУ ДМС України в Одеській області від 22.11.2019 №5100.4.1-17207/51.2-19 позивачу повідомлено про прийняте рішення (а.с. 41, 42, 141, 142).

Спірні правовідносини стосуються правомірності визнання недійсним паспорту грома-дянина України.

Відповідно до п. 108 Порядку №302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України 15.06.2006 №600 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2006 за №804/12678, (далі - Порядок №600) для оформлення паспорта особа подає:

- заяву про видачу паспорта;

- свідоцтво про народження;

- дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

- квитанцію про сплату державного мита або оригінал і копію документа про звільнення від сплати державного мита.

Додаткові документи (у разі необхідності):

- довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України;

Заява і документи, оформлені неналежним чином, до розгляду не приймаються і повертаються заявникові.

Оригінали документів повертаються особі разом з оформленим паспортом.

Відповідно до п. 18 розділу 5 Порядку №600 іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до чинного законодавства України, отримають паспорти на підставі довідки встановленого зразка, виданої територіальним органом служби у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

У графі 8 заяви зазначаються реквізити довідки, а в графі "службові відмітки" - номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства.

Згідно з копією заяви позивача від 05.02.2008 (форма №1) (а.с. 121) у графі "Паспорт виданий на підставі" зазначено: "Посвідка на постійне проживання ОД 1894/05 21.07.2005 ВГІРФО УМВС Укр. в Од. обл." і "Довідки про набуття громадянства, виданої ВГІРФО ГУ МВС України в Одеській області".

Реквізити довідки, номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства у заяві не вказані. Копія такої довідки у справі відсутня і, як стверджує, представник відповідача відсутня в матеріалах службової перевірки.

Суд зауважує, що відсутність у заяві позивача усіх службових відміток не є достатнім і беззаперечним доказом неподання нею довідки про реєстрацію особи громадянином України та/або не прийняття рішення про набуття особою громадянства України, оскільки: - подана позивачем заява не поверталась їй у зв`язку з неналежним оформленням документів згідно з п. 3 розділу 1 Порядку №600; - вказані відомості у заяві заповнюються не заявником, а посадовими (службовими) особами органу, що розглядає заяву і приймає рішення про видачу паспорта громадянина України; - паспорт громадянина України був фактично оформлений і виданий позивачу.

Інших доказів, які б прямо або у сукупності із вищевказаними обставинами переконливо підтверджували факт неподання позивачем довідки про реєстрацію особи громадянином України, відповідачем не надано, тому ним не доведено порушення законодавства при оформленні позивачу паспорта громадянина України.

Посилання у висновку і надана третьою особою копія листа Посольства України в Республіці Узбекистан від 26.09.2018 №61510/36-530-430кв (а.с. 124) не є належним доказом на підтвердження того, що довідка про реєстрацію особи громадянином України позивачем не подавалась, адже, як вказано у заяві, паспорт видано на підставі довідки ВГІРФО ГУ МВС України в Одеській області, а не довідки дипломатичної чи консульської установи України.

Посилання у висновку і надана надана третьою особою копія листа Посольства Республіки Узбекистан в Україні від 11.06.2019 №026/1-850 (а.с. 126), в якому зазначається, що позивач із заявами про вихід з громадянства Республіки Узбекистан в дипмісію не зверталась, не є належним доказом на підтвердження порушення законодавства при оформлені паспорта позивачу, оскільки згідно з п. 3 розділу 1 Порядку №600 подання такого документу до заяви для оформлення паспорта не вимагалось. Крім того, звернення чи не звернення позивача до Республіки Узбекистан із заявою про вихід із громадянства цієї країни не є підставою для визнання паспорта недійсним згідно з п. 108 Порядку №302.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про формальність і необґрунтованість рішення про недійсність паспорту позивача, оскільки відповідачем не встановлено фактів і не надано достатніх та переконливих доказів неподання позивачем довідки про реєстрацію особи громадянином України та/або не прийняття компетентним органом рішення про набуття особою громадянства України. Натомість висновок ґрунтується на відсутності у заяві певних службових відомостей про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 №2235-III "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків <...> народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", <...> мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

У заяві від 05.02.2008 зазначено про видачу паспорта у зв`язку з набуттям громадянства України, а наявність у позивача права на набуття громадянства України підтверджується копіями свідоцтва про народження від 22.09.1979 НОМЕР_4 (а.с. 23), довідки Кривоозерської сільської ради народних депутатів Кривоозерського району Миколаївської області від 28.03.2002 №502 (а.с. 29, 129), Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 28.08.2020 №159 (а.с. 240), які свідчать, що її батько - ОСОБА_3 набув громадянство України на підставі факту проживання на території України із серпня 1990р., тому в останньої виникло право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Підсумовуючи, суд зазначає про наявність передбачених ст. 2 КАС України підстав для визнання протиправним і скасування п. 1 оспорюваного рішення про визнання недійсним паспорту громадянина України, виданого на ім`я позивача, оскільки у цій частині рішення є необґрунтованим і порушило право позивача на набуття громадянства України за територіальним походженням.

В іншій частині підстав для визнання протиправним і скасування оспорюваного рішення немає, оскільки вони мають організаційний або інформативний характер і безпосередньо не впливають на порушення вищевказаного права позивача.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково позов ОСОБА_2 .

2. Визнати протиправним і скасувати п. 1 висновку №271/2019 за результатами службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року ОСОБА_2 , затверджений Державною міграційною службою України 05.11.2019.

3. Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач:

ОСОБА_2 ;

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

місце проживання: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач:

Державна міграційна служба України;

01001, м. Київ, вул. Володимирівська, 9; .

Третя особа:

Головне управління Державної міграційної служби України у Одеській області;

65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, 44; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко