Справа № 420/1571/22
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1571/22
УХВАЛА
17 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 24 січня 2022 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.11.2021 року №ЮО110972, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: - посадовий оклад - 5070.00 грн., - оклад за військовим званням - 1410,00 грн., - відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 3240,00 грн., - надбавка за особливості проходження служби (65%)-6318,00 грн., - надбавка за таємність (10%)-507,00 грн., - премія (35%)-1774,50 грн.; та щодо не проведення виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

- провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 : основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХП, починаючи з 01 січня 2018 року;

- перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 77% від суми грошового забезпечення на підставі довідки від 08.11.2021 року №ЮО110972, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: - посадовий оклад - 5070.00 грн.. - оклад за військовим званням - 1410.00 грн.. - відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 3240.00 грн., - надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6318.00 грн., - надбавка за таємність (10%) - 507.00 грн., - премія (35%) - 1774,50 грн., з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019;

- виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Ухвалою від 27 січня 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду від представника позивача за вх. №7115/22 надійшла заява про усунення недоліків з належним чином оформленою позовною заявою, в якій позовні вимоги викладено в наступній редакції:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.11.2021 року №ЮО110972, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: - посадовий оклад - 5070.00 грн., - оклад за військовим званням - 1410,00 грн., - відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 3240,00 грн., - надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6318,00 грн., - надбавка за таємність (10%) - 507,00 грн., - премія (35%) -1 774,50 грн.; та щодо не проведення з 05 березня 2019 року виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

- провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 : основний розмір пенсії 77% грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХП, починаючи з 01 січня 2018 року;

- перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 77% від суми грошового забезпечення на підставі довідки від 08.11.2021 року №ЮО110972, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: - посадовий оклад - 5070.00 грн.. - оклад за військовим званням - 1410.00 грн.. - відсоткова надбавка за вислугу років (50%) - 3240.00 грн., - надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6318.00 грн., - надбавка за таємність (10%) - 507.00 грн., - премія (35%) - 1774,50 грн., з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019;

- виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року 100% від суми підвищення пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Також у заяві про усунення недоліків представник позивача посилаючись зокрема на правову позицію Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі №520/11178/2020 стверджуючи про те, що позивачем строк звернення до суду не пропущено також просить поновити позивачу строк звернення до суду, жодним чином не обґрунтовуючи таке клопотання.

Отже, позивачем не у повному обсязі усунено недоліки позовної заяви.

Так, предметом розгляду даної справи є зокрема, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії з 77% до 70 % грошового забезпечення з 01.01.2018 та щодо не проведення з 05.03.2019 виплати ОСОБА_1 100% від сум підвищення пенсії.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у соціальних спорах:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Тобто, у вказаній постанові Верховний Суд висловив правову позицію у такій категорії справ, як соціальні спори, а не лише у справах з предметом, аналогічним справі №240/12017/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Тож відповідно до сформованої практики перелік судових рішень, які зазначаються у постанові Верховного Суду про відступ від правової позиції, сформованої у таких судових рішеннях, не є вичерпним. Верховний Суд неодноразово наголошував, що відступаючи від правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, останній може не вказувати усі такі рішення, оскільки Суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень.

Відтак, враховуючи те, що у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 викладена саме остання позиція Верховного Суду щодо застосування строків звернення до суду зокрема у пенсійних спорах (крім спорів щодо нарахованої але не виплаченої суми пенсії), доводи представника позивача про те, що шестимісячний строк звернення до суду не може застосовуватись є необґрунтованими.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами щодо перерахунку та виплати пенсії з 05.03.2019 у розмірі 100% від суми підвищення та з 01.01.2018 виходячи з розміру пенсії 77% грошового забезпечення, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку та не надавши обґрунтованої заяви про його поновлення.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду (з копією відповідачу).

Суддя роз`яснює, що відповідно до п.3 розділу VІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко