Справа № 500/9388/21
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/9388/21

14 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Пилипенко О.Д.

представника позивача: Нужди Ф.Т.;

представника відповідача: Стрижак О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову винесену заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті - начальником відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Тернопільській області №324027 від 20 листопада 2021 року про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "БМ ЛТД" з підстав, передбачених абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарського штрафу за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 17000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою заступника начальника Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті - начальником відділу державного контролю за безпекою на транспорті у Тернопільській області №324027 від 20 листопада 2021 року до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "БМ ЛТД" з підстав, передбачених абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосований адміністративно-господарський штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 17000, 00 грн.

Проте позивач не погоджується із вказаною постановою, оскільки вона не містить обов`язкових реквізитів: коду ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" згідно з ЄДРПОУ, банківських реквізитів, свідоцтва про державну реєстрацію, ліцензії також невірно зазначене порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, в оскаржуваній постанові вказано що, ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" здійснювало перевезення вантажу 1 жовтня 2021 року дорогою Київ-Одеса автомобілем VOLVO НОМЕР_1 з перевищенням габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, чим було порушено вимоги ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 1 жовтня 2021 року загальна вага автомобіля складає 42,295 т при дозволених 40 т., навантаження на строєну вісь становить 25,37 тон (7,885 т + 8,230 т + 9255 т) при дозволених 22 т.

У першому випадку перевищення вагових параметрів становить 2, 295 т (42,295 т - 40 т), або 5,74%, у другому випадку складає 3,370 т (25, 37 т - 22 т), або 15,32%.

Вказує, що враховуючи, що вантаж який перевозився, є подільним (щебенево-піщана суміш ФР 0-70мм) і здатний переміщатись по причепу в залежності від руху автомобіля, об`єктивним на його думку є, застосування при притягненні ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" до доведеної належним чином відповідальності абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу) у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначає, що застосування у разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів виходячи з параметру з найбільшим перевищенням можливе лише при визначенні плати за проїзд (п.31.1. Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування"), а не при притягненні до відповідальності перевізників за ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вказує, що факт перевищення нормативів вагових параметрів і на 5,74% не є доведеним.

Результати зважування автомобіля VOLVO FH 400 д/н НОМЕР_2 , що містяться в довідці про результати здійснення габаритно вагового контролю від 1 жовтня 2021 року, на думку представника позивача, є недостовірними.

Так, згідно з технічними характеристиками, що містяться в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, вага спеціального сідлового тягача VOLVO FH 400 становить 7302 кг, а причіп OVA OS3 - 7500 кг. Із товарно-транспортної накладної №КШ-165847 від 30 вересня 2021 року, вказаний транспортний засіб перевозив із с.Кощіївка до м. Київ 25,520 т щебенево-піщаної суміші. Дана вага засвідчена підписом вагаря.

Таким чином, загальна повна маса транспортного засобу разом з вантажем складала 40,322 тон, а не 42,295 тон, як міститься в акті і в довідці.

Ухвалою судді від 21.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження в адміністративній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22.12.2021 заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено частково.

Зупинено дію постанови Придністровського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті №324027 від 30.11.2021 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 500/9388/21.

13.01.2022 представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Volvo FH 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом OVA OS3 реєстраційний номер НОМЕР_3 , на підставі талону (роздруківки) зважування №1034 від 01.10.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем, а саме: навантаження на повну масу транспортного засобу - 42.295 т, при нормативно визначених 40 т; навантаження на строєну вісь - 25.37 т, при нормативно визначених 22 т, внаслідок чого і було винесено оскаржувану постанову.

Ухвалами суду від 20.01.2022 та 02.02.2022 розгляд справи було відкладено.

11.02.2022 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення, в яких зокрема вказує, що оскаржувану постанову було винесено саме за перевищення вагових параметрів на строєну вість - 25,37 т, що на 15,32% перевищує нормативно визначені 22 т.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачу на праві власності належать транспортний засіб марки VОLVО модель FН 400, тип спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач-Е, реєстраційний номер НОМЕР_2 , (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ) з спеціалізованим напівпричепом марки OVA, модель OS3 15127, реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ) (далі - транспортний засіб з напівпричепом).

Інспекторами Північного міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки (Київська область) в рамках проведення заходів державного контролю, шляхом проведення рейдової перевірки, 01.10.2021 на а/д М-05 Київ-Одеса, Київська область, перевірено зазначений транспортний засіб з напівпричепом.

Рейдова перевірка здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку №000292 від 23.09.2021.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю інспекторами Північного міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.10.2021, акт №0058618 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.10.2021 та розрахунок плати за проїзд №0058618 від 01.10.2021.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу з напівпричепом, що належить ТОВ ВКФ БМ ЛТД встановлено перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем, а саме:

- навантаження на повну масу транспортного засобу - 42.295 т, при нормативно визначених 40 т;

- навантаження на строєну вісь - 25.37 т, при нормативно визначених 22 т.

За результатами рейдової перевірки інспекторами складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №292604 від 01.10.2021, в якому зафіксовано, що автомобілем марки Volvo FH 400, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом OVA OS3 реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - навантаження на повну масу транспортного засобу - 42,295 т, що на 5,74% перевищує нормативно визначені 40 т, навантаження на строєну вісь - 25,37 т, що на 15,32% перевищує нормативно визначені 22 т, відповідальність за яке передбачено абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт"..

Акт №292604 від 01.10.2021направлено для розгляду за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Відповідно до повідомлення від 03.11.2021 №92494/242/24-21 розгляд справи про порушення призначено на 30.11.2021, про що повідомлено позивача. Згідно витягу із сайту "Укрпошти", розділу "Відстежити відправлення", вказане відправлення 12.11.2021 вручене адресату.

За результатами розгляду акта №292604 від 01.10.2021, що відбувся в Придністровському міжрегіональному управлінні Укртрансбезпеки (Тернопільська область), заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було винесено постанову №324027 від 30.11.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" у сумі 17000,00 грн. відповідно до абз.15 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернувся до суд із відповідним позовом.

Вирішуючи вказаний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами статті 6 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).

Відповідно до п. 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 визначено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вживає заходів щодо стягнення під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 №196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби України з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком. Зокрема, реорганізовано шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області та Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області у Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, а також реорганізовано шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області та Київське міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки у Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування

Частиною 2 статті 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Порядок №879 визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю (пункт 16 Порядку №1567).

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правила №30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п.4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктами 5, 6, 7 Правил №30 передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тон включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тон включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Дозвіл видається: уповноваженим підрозділом Національної поліції - у разі виїзду за межі України або в`їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами; уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях, м. Києві, а також Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями.

Дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Відповідно до пункту 25 Правил №30 забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно з п.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі Порядок №879), цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.2, 3, 4, 5, 11 п.2 Порядку №879:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов;

точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно з п.п.4, 6 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 12, 13 Порядку №879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Суд встановив, що здійснення габаритно-вагового контролю стосовно належного позивачу транспортного засобу здійснено за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA № приладу 444, виробник ESIT ELEKTRONIC SISTEMLER IMALAT ve TICARET LTD.STI", Туреччина, який за результатами повірки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь", про що свідчить Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М259049 20, видане 16.11.2020, чинне до 15.11.2021.

Вказаний документ спростовує доводи позивача щодо невідповідності даних габаритно-вагового контролю вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Як зазначалося судом вище, габаритно-ваговим контролем належного позивачу транспортного засобу зафіксовано перевищення нормативно допустимого вагового параметру на строєну вісь транспортного засобу 25,37 тон при допустимій 22 тони, що у відсотковому співвідношенні склало на 15,32% більше допустимого показника.

Позивач у позові посилався на те, що враховуючи масу самого транспортного засобу - 7302 кг та причепу - 7500 кг, а також маса вантажу згідно товарно-транспортної накладної - 29 т, загальна маса транспортного засобу разом із вантажем може складати лише 25,520 т, таким чином загальна повна маса транспортного засобу разом із вантажем складала 40,322 тони а не 42,295 тон, як вказано в акті і довідці. У зв`язку з цим, вважає, що результати зважування не відповідають дійсності.

Суд не погоджується з вказаним твердженням, оскільки запланована маса транспортного засобу з вантажем не обов`язково відповідає масі в результаті габаритно-вагового контролю. На вказані обставини може впливати ряд чинників, зокрема, надмірне завантаження транспортного засобу вантажем що перевозиться, тощо.

З огляду на те, що параметри транспортного засобу перевищили нормативно допустимі параметри більш ніж на 2 % (а саме на 15,32%), відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги", Правил №30, Порядку №879 обов`язковим документом для руху такого транспортного составу автомобільними дорогами є відповідний дозвіл на рух, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Доказів наявності у позивача, як у автомобільного перевізника, такого дозволу при перевезенні 01.10.2021 вантажу, суду не надано.

Суд зазначає, що позивач як автомобільний перевізник несе відповідальність за дотримання габаритно-вагових параметрів при перевезенні вантажів, а тому, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, зобов`язаний враховувати дозволені нормативні навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, а тому повинен використовувати в таких випадках транспортний засіб з відповідними технічними параметрами, з урахуванням специфіки вантажу.

Щодо посилань позивача на те, що вантаж який перевозився, є подільним (щебенево-піщана суміш ФР 0-70мм) і здатний переміщатись по причепу в залежності від руху автомобіля, об`єктивним на його думку є, застосування при притягненні ТОВ ВКФ "БМ ЛТД" до доведеної належним чином відповідальності абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу) у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд зазначає наступне.

Перевезення подільного вантажу передбачає організацію такого перевезення автомобільними дорогами загального користування виключно з дотриманням дозволених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху максимальних навантажень на осі та максимальної фактичної маси.

До того ж, суд зауважує, що в контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019.

Крім того, відповідно до п.23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, (далі Правила №363), типи та кількість рухомого складу, потрібного для виконання перевезень вантажів, визначаються Перевізником залежно від обсягу і характеру перевезень.

Вантажі розміщують так, щоб маса вантажу рівномірно розподілялася між автомобілем і причепом.

Згідно з п.п.8.14-8.15, 8.19 Глави 8 Правил №363 на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані, зокрема: навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Вантажі розміщують так, щоб маса вантажу рівномірно розподілялася між автомобілем і причепом.

Пунктом 8.20 Глави 8 Правил №363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Відповідно до п.8.21 Глави 8 Правил №363 виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Згідно з п.12.1 Глави 12 Правил №363 при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.12.5 Глави 12 вказаних правил для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення великоваговим автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

При цьому автомобіль на ваги (під час зважування) заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, і така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019.

Суд також зазначає, що перевищення позивачем навантаження на строєну вісь відбулося внаслідок перевищення фактичної маси транспортного засобу понад 40 т.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому расі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Крім того, та обставина, що всупереч вказаним нормам належний позивачу транспортний засіб 01.10.2021 здійснював рух автомобільними дорогами загального користування, перевозячи подільний вантаж насипом, що призвело до нерівномірного розподілу вантажу та до перевищення навантаження на вісь, не звільняє позивача як перевізника від відповідальності, передбаченої абз.15 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", установленої за перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

При цьому суд приймає до уваги, що оскаржувана постанова відповідачем винесена саме за перевищення вагових параметрів на строєну вісь - 25,37 т, що на 15,32% перевищує нормативно визначені 22 т.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Натомість адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (ст.ст.216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм та відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, суд вважає, що постанова відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу по суті є правомірною і достатніх підстав для визнання її протиправною під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 30 листопада 2021 року № 324027 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" (місцезнаходження: пров. Галицький, 3, м. Тернопіль, 46007, );

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ).

Головуючий суддя Баранюк А.З.