Справа № 200/16513/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Справа№200/16513/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Позов вмотивовано тим, що відповідачем прийняте рішення та вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, відповідно до яких за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску. Позивач вважає зазначену вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску протиправною та такою, що порушує права позивача, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства. Вважає, що давно не займається підприємницькою діяльністю, не здавав жодних звітів, не заповнював податкових декларацій, не займався господарською діяльністю, отримує пенсію за віком. Тому вважає такі дії відповідача протиправними.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов у якому зазначив, що позивач перебуває на обліку у ГУ ДПС, Слов`янська ДПІ, як платник податків за основним місцем обліку. Та є платником єдиного внеску з 10.09.2004 року, реєстраційний номер 05-48-03-12709/05483. Згідно з даними інформаційної системи ДПС України у позивача станом на:

- 31.01.2021 року обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску яка виникла у період з 21.04.2020 по 19.01.2021 (код платежу 71040000) у розмірі 8495,30грн., сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.08.2021 року №Ф-22312-13 на суму 8495,30 грн.

Позивач повинен виконувати покладені на нього обов`язки зі сплати єдиного внеску відповідно до положень Закону №2464-VI, який на час формування спірної вимоги не містив положень щодо звільнення позивача від виконання своїх обов`язків. Просив відмовити у задоволені позову.

Ухвалою суду від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Донецькій області про розгляд справи в загальному позовному провадженні відмовлено.

Сторони по справі про відкриття провадження були повідомленні належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонер, який отримує пенсію за віком.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області, діє на підставі положення про Державну податкову службу України та у своїй діяльності керується Податковим кодексом України.

Статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Згідно з даними інформаційної системи ДПС України у позивача станом на 16.12.2020 року обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску (код платежу 71040000) у розмірі 6295,30 грн., яка виникла у період з 21.04.2020 року по 19.10.2020 року, у зв`язку з несплатою наступних нарахувань:

- 21.04.2020 Нарахування ЄСВ 2078,12грн.;

- 20.07.2020 Нарахування ЄСВ 1039,06грн.;

- 19.10.2020 Нарахування ЄСВ 3178,12 грн.

У зв`язку з тим, що за даними інформаційної системи ДПС України станом на 10.12.2020 у позивача обліковувалась заборгованість зі сплати ЄСВ у розмірі 6295,30 грн., була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2020 № Ф-22312-13 на суму 6295,30грн., яку направлено відповідачем ОСОБА_1 , згідно якої позивач зобов`язаний сплатити недоїмку у загальному розмірі 6295,30грн.

30.11.2020 року ОСОБА_1 звертався із заявою до ГУ ДПС Донецької області в якій зазначив, що відмовився від підприємницької діяльності та у попередні роки він не сплачував єдиний соціальний внесок, тож з вимогою щодо сплати недоїмки він не згоден.

29.12.2020 року від ГУ ДПС у Донецькій області позивачу надійшла відповідь згідно якої, за даними інформаційної системи ДПС України ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ДПС (Слов`янська ДПІ), як платник податків за основним місцем обліку. Та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (дата взяття на облік 10.09.2004). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення боргу. Враховуючи, що за даними інформаційної системи ДПС України станом на 10.12.2020 року у позивача обліковувалась заборгованість щодо несплати ЄСВ, відповідачем сформована вимога на суму 6295,30грн.

11.10.2021 позивач надіслав скаргу на адресу відповідача, в якій зазначив що на його адресу прийшла чергова вимога від 20.08.2021 року за № Ф-22312-13 щодо сплати боргу (недоїмки) тільки у другій сумі 8495,30грн. В даній скарзі позивач зазначив, що він є пенсіонером з 2013 року та ніяких доходів окрім пенсії не отримує. Про те що він досить не знятий з обліку, як особа що займається підприємницькою діяльністю дізнався після отримання першочергової вимоги.

09.11.2021 ГУ ДПС у Донецькій області розглянуто скаргу позивача щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.08.2021 року за №Ф-22312-13 на суму 8495,30грн. У наданій відповіді вбачається, що за даними інформаційної системи ДПС України ОСОБА_1 перебував на податковому обліку з 20.09.2004 року в Слов`янській державній податковій інспекції (м.Слов`янськ) ГУ ДПС у Донецькій області, як фізична особа- підприємець. Відповідачем зазначено, - 11.12.2004 року платником (позивачем) надана заява форми 8-ОПП про припинення платника податків, а 29.12.2004 року позивачу видана довідка форми 12 ОПП про зняття з обліку платника податків від 29.12.2004 року. Довідка видана для проведення відповідних реєстраційних дій щодо державної реєстрації припинення фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , яка діє протягом двох місяців від дати її реєстрації. 13.10.2021 року Слов`янською ДПІ були отримані відомості з єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням. Після обробки зазначених відомостей позивач знятий з обліку як фізична особа-підприємець. 13.10.2021 року продовжує обліковуватись у Слов`янському ДПІ, як фізична особа-платник податків, який отримував доходи від підприємницької діяльності, до завершення остаточних розрахунків з бюджетом. Також відповідачем зазначено, що згідно з даними інформаційної системи ДПС України, пільга як пенсіонер, який досяг пенсійного віку встановлена позивачу 20.02.2018 року після оновлення інформації 18.10.2018 року. Інформація про встановлення пільги з 2013 року станом на 02.11.2021 року відсутня (відповідно до інформаційної системи ДПС України). У зв`язку з відсутністю позначки про встановлення пільги, в інтегрованій картці платника зі сплати ЄСВ в автоматичному режимі було проведено нарахування за 2020 рік. Після перекодування картки платника у зв`язку з відмовою позивача від РНОКПП на дані паспорту, з реєстраційних даних платника зникла інформація про реєстрацію позивача, як платника ЄСВ. В даній відповіді позивачу у скасуванні вимоги відмовлено; залишено скаргу без задоволення, спірне податкове рішення без змін.

Позивач, не погоджуючись із вказаним, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із цим позовом.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 15 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464 (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2464-VI, дія закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за встановленою формою, виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (частина п`ята);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома);

- платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина восьма);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята).

Згідно з частиною першою статті 25 Закону № 2464-VI, рішення, прийняті податковими органами та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Так, з вищевикладеного слідує, що за загальними правилами податковий орган, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Так, відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, податки і збори (п.1. ч. 2 ст. 92 Конституції України).

Так, Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

По суті це зведений внесок за різними видами страхування.

Метою запровадження ЄСВ є необхідність консолідації діяльності фондів в частині розподілу внесків на соціальне та пенсійне страхування.

Цей платіж замінив собою чотири окремих нарахування, які нараховували та утримували на фонд оплати праці працюючих, а саме до Пенсійного фонду, до фондів страхування на випадок безробіття, до фонду із тимчасової втрати працездатності, до фонду від нещасних випадків на виробництві.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону N 2464-VI).

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 23.06.2009 № 15-рп/2009 в аспекті положень ч. 1ст. 67, п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України загальновизнаними елементами правового механізму регулювання податків і зборів (обов`язкових платежів) є суб`єкт або платник податку, об`єкт оподаткування, одиниця оподаткування, джерело сплати податку, податкова ставка, податковий період, строки та порядок сплати податку, податкова квота, податкові пільги, що застосовано і до Закону про ЄСВ з урахуванням особливостей цього обов`язкового платежу.

У загальноприйнятому розумінні пільга - це надання переваги, часткове або повне звільнення від виконання встановлених правилом обов`язків або полегшення умов виконання їх, або звільнення (повне або часткове) від податків/борів (обов`язкових платежів) згідно з чинним законодавством.

Пільга проявляється в зміні об`єкта, зменшенні бази чи зниженні ставки, її використання зменшує суму зобов`язання платника і, зрештою, визначає остаточний її розмір.

Підстави для одержання податкових пільг - це визначені законодавством про податки та збори (обов`язкові платежі) особливості правового статусу суб`єкта, його діяльності (предмета податку/збору) чи податкового режиму території, на якій він здійснює свою діяльність, що надають йому право скористатися пільгою.

Таким чином, звільнення від обов`язку нарахування та сплати ЄСВ, тобто пільги по нарахуванню/сплаті ЄСВ встановлюється виключно Законом про ЄСВ.

Законом про ЄСВ визначено кілька випадків звільнення від такого обов`язку, зокрема:

- пенсіонерів, осіб з інвалідністю - відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону про ЄСВ, а саме: особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

- фізичних осіб - підприємців, якщо вони є роботодавцями - відповідно до пункту 9-2 розділу VIII Закону про ЄСВ, які призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

- відповідно до п. 9-4. розділу VIII Закону про ЄСВ - щодо платників ЄСВ, визначених ст. 4 Закону про ЄСВ, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів де проводилася антитерористична операція;

- відповідно до п. 9-8. розділу VIII Закону про ЄСВ, а саме: платники ЄСВ, визначені статтею 4 цього Закону, якщо вони не є роботодавцями, звільняються від виконання обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 цього Закону, на весь період їх незаконного позбавлення волі на території проведення АТО.

Із матеріалів справи, а саме - відповіді ГУ ДПС у Донецькій області на скаргу в якій зазначено згідно з даними інформаційної системи ДПС України, пільга як пенсіонер, який досяг пенсійного віку встановлена ОСОБА_1 20.02.2018 року після оновлення інформації 18.10.2018.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач підпадає під зазначену у ч. 4 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування категорію осіб.

При цьому, добровільна участь особи, яка виявили бажання бути платниками єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. У матеріалах справи відсутній договір про добровільну участь позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте Відповідачем не доведено обставини щодо обов`язку сплати ЄСВ з боку позивача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимога відповідача від 20.08.2021 №Ф-22312-13 прийнята всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією від 23.11.2021 №0.0..1.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 90, 132, 139, 242-244, 246, 255, 271, 283, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ЄДРПОУ ВП 44070187) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ ВП 44070187) № Ф-22312-13 від 20.08.2021 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 8495,30 грн.

Стягнути з Головного Управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ЄДРПОУ ВП 44070187) судові витрати на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 лютого 2021 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець