Справа № 420/15062/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни №51823616 про відмову у державній реєстрації прав та обмежень №54781289, згідно з якою відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації обтяжень, припинення арешту нерухомого майна, накладеного на все нерухоме майно, не визначене майно з реєстраційним номером 11902796.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12 скасовано усі обмежувальні заходи відносно ОСОБА_1 , що прийняті в рамках кримінальної справи, пов`язані з мірою запобіжного заходу, з поверненням вилученого та арештованого майна, документів, грошових коштів та іншого майна, та відновлено права.

При цьому, такі обмежувальні заходи пов`язані лише з кримінальною справою №63, а не з конкретною особою (слідчим), який застосував запобіжні заходи в рамках кримінальної справи.

Натомість, відповідачем відмовлено у припиненні арешту, оскільки постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12 не зазначено одночасне визнання, зміна чи припинення цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Позивач вважає таке рішення протиправним, що і стало підставою для звернення до суду.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 04.01.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 04.01.2021 р. витребувано у державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни матеріалів, які стали підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та обмежень № 54781289.

Ухвалою суду від 28.01.2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради.

04.02.2021 р. за вхід №5608/20 надійшли матеріали, які стали підставою для прийняття рішення про відмову у державній реєстрації прав та обмежень № 54781289.

15.02.2021 р. за вхід.№7096/21 надійшов відзив Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської, який обґрунтовано наступним.

Для державної реєстрації обтяження, припинення арешту за реєстраційним №11902796 заявником в якості підстави для скасування обтяження подано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12 про скасування постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Одеській області Балахтіна І.М. щодо порушення кримінальної справи №63 відносно ОСОБА_1 та скасування усіх попереджувальних заходів відносно ОСОБА_1 пов`язаних з мірою запобіжного заходу, з поверненням вилученого та арештованого майна, документів, грошових коштів та інше.

При цьому, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором встановлено наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами, оскільки арешт нерухомого майна був накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно, серія б/н, виданої 25.11.2011 року, видавник: СВ ПМ ДПА в Одеській області, слідчий Добров Д.І., а не ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 02.03.2021 року витребувано у Головного управління ДФС в Одеській області належним чином завірену копію постанови від 25.11.2011 року слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області Доброва Д.І. по кримінальній справі №63 про накладення арешту.

Провадження по справі зупинено.

26.05.2021 року за вхід.№26772/21 надійшов лист ГУ ДФС в Одеській області, в якому зазначено, що 27.09.2012 року матеріали кримінальної справи №63 направлені до Приморського районного суду м. Одеси.

В подальшому справа №1522/23716/12 знаходилась в провадженні голови Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренка С.М.

Постанова від 25.11.2011 року слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області Доброва Д.І. про накладення арешту на майно ОСОБА_1 знаходиться в матеріалах кримінальної справи №63. Для вирішення питання щодо отримання даної постанови необхідно звернутись до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою суду від 09.06.2021 р., занесеною до протоколу судового засідання, провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 09.06.2021 р. витребувано у Приморського районного суду міста Одеси належним чином завірену копію постанови від 25.11.2011 року слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області Доброва Д.І. по кримінальній справі №63 про накладення арешту.

Провадження по справі зупинено.

17.12.2021 року за вхід.№ЕП/36503/21 надійшов лист Приморського районного суду міста Одеси, яким повідомлено, що перевіривши зміст опису кримінальної справи №63, копію постанови від 25.11.2011 року слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області Доброва Д.І. про накладення арешту не знайдено.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року провадження по справі поновлено.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12 постановлено:

«Постановление старшего следователя по ОВД СО НМ ГНА в Одесской области Балахтина И.М. о возбуждении уголовного дела №63 в отношении ОСОБА_3 по факту пособничества ОСОБА_4 и ОСОБА_5 , а также иным лицам в умышленном уклонении от уплаты налогов в особо крупных размерах, по признакам преступления, предусмотренного ст. 27 ч. 5, ст. 212 ч. 3 УК Украины отменить.

Отменить все предупредительные меры в отношении ОСОБА_3 , принятые в рамках уголовного дела, связанные с мерой пресечения, с возвратом изъятого и арестованного имущества, документов, денежных ценностей и иного имущества, и восстановить права, относительно которых на время досудебного следствия по данному уголовному делу устанавливались ограничения.»

26.10.2020 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження за реєстраційним №42147515 про зняття арешту на все нерухоме майно.

26.10.2020 р. державний реєстратор Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольга Володимирівна прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень №54781289.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Також у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 2008 року у справі «Хужин та інші проти Росії» суд зробив висновок про те, що презумпція невинуватості, закріплена у частині другій статті 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у частині першій цієї статті (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 1995 року у справі «Аллєн де Рібемон проти Франції»),

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Головним обов`язком держави є утвердження та забезпечення прав і свобод людини; забезпечення прав і свобод, крім усього іншого, потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004).

Як принцип всієї практичної діяльності держави, всіх її органів та посадових осіб за статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість функціонування держави, їх утвердження і забезпечення і є головним обов`язком держави.

Як встановлено судом, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12 скасовано усі обмежувальні заходи відносно ОСОБА_1 , що прийняті в рамках кримінальної справи, пов`язані з мірою запобіжного заходу, з поверненням вилученого та арештованого майна, документів, грошових коштів та іншого майна, та відновлено права.

Постанова набрала законної сили 17.08.2012 року, що підтверджується копією цієї постанови, отриманої судом на запит від Приморського районного суду м. Одеси 02.03.2021 р. (вхід.№10590/21).

Отже, з 18.08.2021 року, в порушення конституційних норм та без будь-яких передбачених законодавством підстав позивач був позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном навіть після скасування постанови старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Одеській області про порушення кримінальної справи відносно позивача.

Суд не може прийняти на підтвердження правомірності дії державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни твердження останнього, що оскільки арешт нерухомого майна був накладений на підставі постанови про накладення арешту на майно, серія б/н, виданої 25.11.2011 року, видавник: СВ ПМ ДПА в Одеській області, слідчий Добров Д.І., а не ОСОБА_2 , наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами, оскільки це суперечить Конституції України та практиці ЄСПЛ (справа «Щокін проти України»), згідно з якою зазначено, зокрема, що верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції; відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення…, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Так, ч. 17 ст. 236-8 (Розгляд судом скарги на постанову про порушення справи) КПК України (1960 р. в редакції станом на 19.11.2012 року) визначено, що набрання законної сили постановою судді про скасування постанови про порушення справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлювались обмеження.

Саме так і зазначено у резолютивній частині постанови Приморського районного суду м. Одеси від 09.08.2012 р. по справі №1522/18427/12.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.10.2021 у справі №903/834/20, від 03.07.2019 у справі №911/1521/18, від 09.11.2020 у справі №904/2404/18.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2-9, 14, 90, 242-246, 250, 255, 291, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни, Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни №51823616 про відмову у державній реєстрації прав та обмежень №54781289, згідно з якою відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації обтяжень, припинення арешту нерухомого майна, накладеного на все нерухоме майно, не визначене майно з реєстраційним номером 11902796.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )

Державний реєстратор Управління державної реєстрації Юридичного Департаменту Одеської міської ради Гаврющенко Ольги Володимирівни (адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, , )

Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (, адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6)

Головуючий суддя Потоцька Н.В.