Справа № 683/2082/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 683/2082/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Андрощук Є.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

17 лютого 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 26.07.2021 звернувся із позовом до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в якому просив про визнання протиправною та скасування постанови від 08.07.2021 серії ЕАН №4456657 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11.11.2021 скасовано постанову серії ЕАН №4456657 від 08.07.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України необхідно скасувати постанову від 08.07.2021 серії ЕАН №4456657 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відповідач надав відеозапис на якому позивач зазначає, що здійснив рух за автомобілем Шкода та обурюється, що цей автомобіль інспекторами не було зупинено. Також позивач протягом усього відеозапису перебирав версії подій, згідно яких він був змушений здійснити рух у смузі де розташований знак 3.21 «В`їзд заборонено» з додатковою табличкою 7.9.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 01.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 17.02.2022 о 09:50 год.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

08.07.2021 інспектором батальйону патрульної поліції в с.Чайки управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Любчиком І.М. винесено постанову серії ЕАН №4456657 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно з постановою позивач о 08 год. 44 хв. 08.07.2021, керуючи транспортним засобом AUDI А6, р.н. НОМЕР_1 на а/д М-06, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 з додатковою табличкою 7.9, чим порушив вимоги п.8.4.в Правил дорожнього руху.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 8.4 пункту 8 ПДР дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Підпунктом 3.21 підпункту 33.3 пункту 33 ПДР передбачено заборонний знак «В`їзд заборонено», який забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9 "Смуга руху".

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Відтак предметом доказування є наявність у діях позивача порушення вимог дорожнього знаку 3.21 В`їзд заборонено з додатковою табличкою 7.9.

На підтвердження правомірності складання постанови відповідачем надано до суду першої інстанції відеозаписи, якими зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому саме порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.21 В`їзд заборонено з додатковою табличкою 7.9 працівниками поліції не зафіксовано.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а наявні в матеріалах справи докази не підтверджують обставин викладених у постанові від 08.07.2021 серії ЕАН №4456657, у зв`язку з чим така постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно доводів скаржника про те, що наданим відеозаписом зафіксовано, що позивач фактично визнав поручення ним вимог дорожнього знаку 3.21 В`їзд заборонено з додатковою табличкою 7.9 колегія суддів зазначає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 08.07.2020 по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17).

Крім того суд апеляційної інстанції враховує висновок Верховного Суду викладений у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 де вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасуваня постанови від 08.07.2021 серії ЕАН №4456657 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції Київської області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.