Справа № 560/12902/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 1494 від 27.08.2021 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції,

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 265 о/с від 01.09.2021, яким його було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника зонального сектору відділу кримінальної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області з 01.09.2021 та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу на посаді начальника зонального сектору відділу кримінальної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. Спірним наказом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 1494 від 27.08.2021 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 580-VIII "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, та застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Підставою для прийняття наказів став висновок службового розслідування за фактом події, яка мала місце у липні 2021 року. У той же час, позивач вважає, що під час службового розслідування не були отримані належні докази того, що ним був вчинений дисциплінарний проступок, так як опитані особи не підтвердили факт їх причетності до вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 . Позивач покликається на те, що обставини ймовірного вчинення ним дисциплінарного проступку були встановлені лише на підставі інформування органами ДБР, а також з засобів масової інформації, причому широкий розголос події став можливим завдяки активним діям представників інших правоохоронних органів. У той же час, оскільки стосовно нього відсутній вирок, він не може вважатись винним у будь-якому правопорушенні, відтак не повинен зазнавати заходів дисциплінарного впливу. Вважає, що відповідачем не було враховано попередню службу позивача, високі показники в роботі та наявність заохочень. Враховуючи ці обставини, позивач просить оскаржені накази скасувати, поновити його на службі та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідачем поданий відзив, в якому останній позов не визнає, зазначаючи, що на підставі зібраних матеріалів та висновків службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях ОСОБА_1 містились ознаки грубого дисциплінарного проступку, який пов`язаний з отриманням від сторонньої особи неправомірної вигоди в сумі 10000 доларів США за вирішення службового питання. Про зазначену подію стало широко відомо засобам масової інформації, що доводиться численними публікаціями у газетах та мережі інтернет. Затримання позивача, який сам є поліцейським, представниками інших правоохоронних органів заподіяло значної шкоди авторитету органів поліції. На думку відповідача, захід дисциплінарного впливу був обраний об`єктивно і обґрунтовано, зважаючи на тяжкість проступку, викликаний ним публічний резонанс та завдану шкоду. Зважаючи на це, відповідач вважає прийняті стосовно позивача накази правомірними та просить у позові відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Статтею 18 Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно - правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватись його вимог.

Відповідно до ст. 1 Статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Розділ II. Правил етичної поведінки поліцейських ( затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179) встановлює основні вимоги до поведінки поліцейського. Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із Статутом.

Згідно зі статтею 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Статтею 15 Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону передбачає, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Зі змісту висновку № 108/2021 службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР № 0000127 від 12.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368КК України та можливого порушення службової дисципліни та законності в діях окремих працівників поліції ГУНП в Хмельницькій області, судом встановлено таке.

28.07.2021 близько 20:00 до ВІОС УКЗ ГУНП в Хмельницькій області із чергової частини ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про те, що працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому, в рамках реалізації матеріалів кримінального провадження № 0000127 від 12.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою), проведені заходи з контролю за вчиненням злочину, передбачені ст. 271 КПК України, з метою документування факту вимагання та отримання неправомірної вигоди.

28.07.2021 ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 , перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні за адресою: місто Хмельницький, вул. Пілотська, 1, отримали від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя міста Хмельницького, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ( за ч. 3 ст. 185 КК України) неправомірну вигоду в сумі 10000 доларів США за вирішення питання сприяння укриттю окремих епізодів злочинів. Після передачі грошових коштів ОСОБА_1 затримано працівниками ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому. За результатами огляду місця події (територія Хмельницької обласної лікарні) вилучені грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

Капітан поліції ОСОБА_1 станом на 28.07.2021 перебував поза службою, в цивільному одязі. Його затримано у порядку статті 208 КПК України та поміщено до ITT № 3 (м. Старокостянтинів) ГУНП в Хмельницькій області.

29.07.2021 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.

30.07.2021 Хмельницьким міськрайонним судом ОСОБА_1 обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Триває досудове розслідування.

29.07.2021 до ГУНП в Хмельницькій області із Хмельницького управління ДВБ Національної поліції надійшло подання з вимогою проведення службового розслідування за вищевказаним фактом та вжиття заходів дисциплінарного впливу до винних осіб.

Начальником ГУНП в Хмельницькій області виданий наказ від 29.07.2021 № 1334 року «Про призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУНП в Хмельницькій області», позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Під час службового розслідування позивач відмовився від надання будь-яких усних чи письмових пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

У матеріалах службового розслідування містяться витяги з численних публікацій засобів масової інформації, зокрема інтернет видань "Є", Кореспондент.нет, Діло, ХМ-інсайд, які містять інформацію про обставини затримання позивача, фотознімки слідчих оперативних дій, вилучених коштів.

Безпосередньо у позові позивач ніяк не спростовує обставини події загалом та обставини дисциплінарного вчинку зокрема. Так, він покликається на те, що під час службового розслідування інші опитані особи не підтвердили факт причетності до вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 .

Як встановлено з наявних у справі пояснень співробітників позивача, їм не було відомо про організацію ним протиправних дій або готування до вчинення злочину. У той же час, це ніяким чином не спростовує саму подію, яка стала підставою для застосування дисциплінарного стягнення, тобто недотримання ряду нормативно-правових приписів, вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу.

Суд ще раз звертає увагу на те, що дисциплінарним проступком визнається не лише протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, але також і у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції загалом.

Вирішуючи питання про те, який дисциплінарний проступок може вважатись таким, що підриває авторитет органу поліції, суд враховує правову позицію Верховного Суду, відображену у постанові від 14.02.2019 по справі №824/1022/16-а щодо аналогічних правовідносин. Верховний Суд зазначає, що обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

У іншому своєму рішенні ( постанова Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 640/11784/19) Суд зазначає, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції також з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

У постанові суду від 25.06.2020 у справі № 2240/2329/18 Верховний Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набранням чинності вироком суду. Тобто, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Як встановлено судом зі змісту висновку службового розслідування та оспорюваних наказів, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотриманні ряду нормативно-правових приписів та за вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу.

Позивач, як працівник правоохоронного органу був обізнаний із вимогами до поліцейських, які стосувались їх поведінки, про що свідчать відомості щодо його ознайомлення з відповідними інструкціями та вказівками, доведеними до відома поліцейських вищестоящими органами.

Як вбачається зі змісту інформаційних листів Голови Національної поліції України України від 10.02.2017 № 1529/01/12-2017, від 18.02.2019 №1884/01/12-2019, незважаючи на те, чи поліцейський знаходиться на службі або поза нею, встановлена за результатами службових розслідувань негідна поведінка в побуті або вчинення дій, які створюють негативний імідж поліції, є передумовою для безальтернативного заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

Що ж стосується доводів щодо багаторічної сумлінної служби позивача в органах поліції, успішне проходження атестації, Верховний Суд ( постанова від 03.05.2018 у справі № 810/2073/2018) зазначає, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює усі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

На думку суду, обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку не спростовуються наданими суду доказами, натомість підтверджуються зібраними під час службового розслідування доказами, матеріалами фотофіксації, доданими до висновку службового розслідування. Вчинення позивачем дій, що призвели до завдання шкоди авторитету органів поліції, належними доказами не спростовано.

Оцінюючи обраний відповідачем захід дисциплінарного впливу, суд вважає, що останній не вийшов за межі допустимого розсуду. На думку суду, встановлені під час службового розслідування обставини можуть розглядатись як такі, що об`єктивно завдають шкоди авторитету правоохоронного органу, працівники якого повинні бути прикладом виключно високого рівня правової свідомості та чесності як у робочий, так і у неробочий час.

Суду належними доказами не доведено і судом не встановлено, що під час службового розслідування відповідачем був порушений порядок (процедура) службового розслідування або порядок накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Як вбачається зі змісту позову, позивач не покликається на докази, які доводять порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, які б могли будь-яким чином впливати на правильність кваліфікації дисциплінарного проступку. Не встановлені такі і судом.

Відповідачем під час прийняття наказів в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, ненадання позивачем письмових пояснень, а також шкоду, яка була заподіяна авторитету органів поліції.

Оцінивши надані суду докази у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для скасування спірних наказів, зважаючи на що у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 лютого 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7,Хмельницький,Хмельницька область,29017 40108824)

Головуючий суддя І.С. Козачок