Справа № 420/23833/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо нездійснення ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 за період з 01.09.2020 по 01.03.2021;

- зобов`язати Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 за період з 01.09.2020 по 01.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 05.08.2020 по 01.03.2021 він проходив службу в управлінні боротьби з наркозлочинністю в Одеській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України та перебував на посаді оперуповноважений 1-го відділу (оперативних розробок та оперативної роботи). Починаючи з 01.03.2021 ОСОБА_1 був переведений на службу до Головного управління Національної поліції в Одеській області відповідно до наказу №35 о/с від 24.02.2021.

Позивач вказав, що 13.04.2021 його представником було направлено адвокатський запит до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо отримання інформації стосовно доплати до грошового забезпечення, як поліцейському, який забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України за роботу у період з 05.08.2020 по 01.03.2021.

30.04.2021 від ДБН було отримано відповідь на адвокатський запит, у якій зазначено, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткова доплата до грошового забезпечення за серпень 2020 року. Виплати додаткової доплати за грудень 2020 року - лютий 2021 року не проводилися через відсутність фінансування програми.

11.05.2021 представником позивача було направлено заяву про здійснення нарахування та виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період з 01.09.2020 по 01.03.2021.

21.05.2021 від ДБН було отримано відповідь на заяву, в якій зазначено, що керівництвом управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області за період часу вересень 2020 року - листопад 2020 року взагалі не визначався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно встановити та виплатити додаткову доплату; грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року подавався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно встановити та виплатити додаткову доплату ( ОСОБА_1 є в цьому переліку). Водночас виплата додаткової доплати за січень - лютий 2021 року ОСОБА_1 проводитиметься одразу після фінансування рахунків ДБН.

Враховуючи постанови Кабінету Міністрів України, позивач вважав, що ДБН незаконно не здійснював йому доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, а саме з 01.09.2020 по 01.03.2021.

Ухвалою від 06.12.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

19.01.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Завдання щодо формування списків на встановлення доплати підлеглим поліцейським, у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням покладено на керівництво ДБН та підпорядкованих територіальних підрозділів ДБН.

ОСОБА_1 проходив службу в ДБН з 05 серпня 2020 року на посаді оперуповноваженого 1-го відділу (оперативних розробок та оперативної роботи), на яку призначений наказом ДБН від 25 серпня 2020 № 42 о/с.

У подальшому, наказом ДБН від 24 лютого 2021 року № 35 о/с ОСОБА_1 був звільнений з посади оперуповноваженого 1-го відділу (оперативних розробок та оперативної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області з 01 березня 2021 року.

Відповідно до довідок про доходи, наданих відділом фінансового забезпечення ДБН від 11.01.2021 року № 1/22 та № 2/22, оперуповноваженому ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову доплату, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375, у грудні 2020 року за серпень 2020 року в сумі 5088,30 грн., у липні 2021 року за січень та лютий 2021 року на загальну суму 2943,95 грн., у тому числі за січень - 1402,33 грн. та за лютий - 1541,62 грн.

Додаткова доплата нараховувалася згідно з персональним переліком поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, наданим управлінням боротьби з наркозлочинністю в Одеській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю.

Відповідач вказав, що керівником управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області за період часу вересень 2020 - листопад 2020 року взагалі не визначався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату; грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року подавався персональний перелік осіб (поліцейських), які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, відповідно до яких включено і позивача.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Департаменті боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України з 05 серпня 2020 року на посаді оперуповноваженого 1-го відділу (оперативних розробок та оперативної роботи), на яку призначений наказом ДБН від 25 серпня 2020 № 42 о/с (а.с. 58).

Наказом Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 24 лютого 2021 року № 35 о/с ОСОБА_1 був звільнений з посади оперуповноваженого 1-го відділу (оперативних розробок та оперативної роботи) управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області з 01 березня 2021 року (а.с. 57).

Відповідно до довідок про доходи, наданих відділом фінансового забезпечення Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 11.01.2021 року № 1/22 та № 2/22, оперуповноваженому ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову доплату, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375, у грудні 2020 року за серпень 2020 року в сумі 5088,30 грн., у липні 2021 року за січень та лютий 2021 року на загальну суму 2943,95 грн., у тому числі за січень - 1402,33 грн.; та за лютий - 1541,62 грн. (а.с. 60-61).

13 квітня 2021 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України про надання інформації стосовно доплати ОСОБА_1 до грошового забезпечення, як поліцейському, який забезпечував життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України за роботу у період з 05.08.2020 року по 01.03.2021 року (а.с. 13).

Листом від 21.04.2021 року Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України повідомив, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення за серпень 2020 року. Додаткова доплата нараховувалась згідно з персональним переліком поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням наданого управлінням боротьби з наркозлочинністю в Одеській області Департаменту. Вказано, що виплата додаткової доплати за грудень 2020 року - лютий 2021 року не проводилась через відсутність фінансування програми по КПКВК 1007060 Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками (а.с. 14).

У травні 2021 року представником позивача було направлено відповідачу заяву про здійснення нарахування та виплати позивачу доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період з 01.09.2020 року по 01.03.2021 року (а.с. 16-19).

Листом від 21.05.2021 року Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України повідомив, що керівником управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області, за період часу: вересень 2020 - листопад 2020 року взагалі не визначався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату; грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року подавався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату ( ОСОБА_2 є в цьому переліку). Водночас виплата додаткової доплати за січень - лютий 2021 року ОСОБА_3 проводитиметься одразу після фінансування рахунків Департаменту за відповідною програмою КПКВК 1007060 Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками. Вказано, що Департамент здійснить нарахування та виплату додаткової доплати ОСОБА_3 за грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року одразу після належного фінансування зазначеної програми (а.с. 20-22).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п. п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок №485).

Порядок №485 визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку №485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України.

Як встановлено судом вище, відповідно до довідок про доходи, наданих відділом фінансового забезпечення Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 11.01.2021 року № 1/22 та № 2/22, оперуповноваженому ОСОБА_1 нараховано та виплачено додаткову доплату, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375, у грудні 2020 року за серпень 2020 року в сумі 5088,30 грн., у липні 2021 року за січень та лютий 2021 року на загальну суму 2943,95 грн., у тому числі за січень - 1402,33 грн. та за лютий - 1541,62 грн. (а.с. 60-61).

З листа Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 21.05.2021 року вбачається, що керівником управління боротьби з наркозлочинністю в Одеській області, за період часу: вересень 2020 - листопад 2020 року взагалі не визначався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату; грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року подавався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату ( ОСОБА_2 є в цьому переліку). Водночас виплата додаткової доплати за грудень 2020 року та січень - лютий 2021 року ОСОБА_3 проводитиметься одразу після фінансування рахунків Департаменту за відповідною програмою КПКВК 1007060 Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками. Вказано, що Департамент здійснить нарахування та виплату додаткової доплати ОСОБА_3 за грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року одразу після належного фінансування зазначеної програми (а.с. 20-22).

Отже, наведеним вище листом відповідача підтверджується наявність підстав для виплати позивачу доплати, передбаченої Постановою КМ України № 375 від 29.04.2020 року, та включення позивача до відповідного списку.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу доплату до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з грудня 2020 по лютий 2021 року.

Належних та допустимих доказів виконання позивачем службових обов`язків в особливих умовах у період вересень-листопад 2020 року сторонами у справі до суду не надано. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що за вказаний період не визначався персональний перелік осіб (поліцейських), яким потрібно установити та виплатити додаткову доплату.

Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової доплати, передбаченої Постановою КМ України № 375 від 29.04.2020 року, за період вересень-листопад 2020 року, і в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Решта доводів та заперечень позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Також позивач просить стягнути на його користь витрати на надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно зі ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із системного аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. позивачем надано договір № 02-06/21 про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2021 року з адвокатом Ткачук А.Ю., додаткову угоду № 1 від 03.06.2021 року до вказаного договору, прибутковий касовий ордер та квитанцію до прибуткового касового ордера № 01 від 03.06.2021 року на суму 5000 грн.

Перелік адвокатських послуг, що надаються за цим договором наведений у п.2 додаткової угоди № 1, розмір винагороди адвоката визначений у п.3.1 додаткової угоди № 1 та складає фіксовану суму - 5000 грн.

Вказана сума, на думку суду, відповідає критеріям співмірності, наведеним у ч.5 ст.134 КАС України, ці витрати пов`язані з розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору. Заяву про зменшення розміру витрат відповідачем не подано.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ч.3 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн., пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України (адреса: проспект Повітрофлотський, 24/2, м. Київ, 03049, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо нездійснення ОСОБА_3 доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375, за період з грудня 2020 по лютий 2021 року включно.

Зобов`язати Департамент боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 доплату до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375, за період з грудня 2020 по лютий 2021 включно.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 10.02.2022 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Суддя В.В. Андрухів