Справа № 420/25391/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича (місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 грудня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича (місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9), в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по ненаданню постанови про закриття кримінального провадження № 0000951 згідно запиту на інформацію позивача від 02 грудня 2021 року та зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві надати позивачу копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000951.

Ухвалою від 20 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 грудня 2021 року звернувся із запитом на інформацію до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (далі ТУ ДБР у м.Миколаєві), у якому просив надати копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000951, як заявнику однак, листом від 08.12.2021 року № Ш-4155/зпі/16-01-16/21 отримано відмову у задоволенні запиту.

Позивач вважає, що його мало бути повідомлено, як зацікавлену особу, а саме - заявника у кримінальному провадженні про прийняту постанову, однак цього зроблено не було.

Позивач вважає, що не зазначення відповідачем куди і до кого треба звернутись для отримання копії постанови про закриття кримінального провадження, вказує на надання неповної та недостовірної відповіді на запит.

У вказаному кримінальному провадженні № 0000951 позивач є заявником, що підтверджується Витягом з ЄРДР, а отже, особою, яка має право на отримання копії постанови про закриття кримінального провадження в порядку абзацу першого частини шостої статті 284 КПК України. Ненадання постанови про закриття кримінального провадження, вчинене відповідачем, є порушенням права позивача на безумовне отримання інформації, надання якої передбачено законом.

До суду 13 січня 2022 року (вхід. № ЕП/1233/22) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що на адресу ТУ ДБР у м.Миколаєві 02.12.2021 року надійшов запит на інформацію від 02.12.2021 року про надання копії постанови про закриття кримінального провадження №0000951 як заявнику. За результатами розгляду вказаного запиту на публічну інформацію, ТУ ДБР у м.Миколаєві надало запитувачу відповідь від 08.12.2021 року № Ш-4155/зпі/16-01-16/21, якою роз`яснено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а отже отримання процесуальних документів здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, а тому вказаний запит не може бути розглянутий, в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач, також зазначає, що позивач, як заявник у кримінальному провадженні має право отримати запитувану інформацію лише у порядку та межах визначених КПК України.

17 січня 2022 року (вхід. № 3092/22) через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні адміністративного позову.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Також, 17 січня 2021 року (вхід. 3091/22) через канцелярію суду надійшла заява про стягнення витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в якій представник позивача просить стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката в розмірі 5434,00 грн.

У свою чергу 14.02.2022 року (вхід. № ЕП/5784/22) від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідно до якого, представник вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви у зв`язку з відсутністю детального опису конкретно наданих послуг, їх погодинної вартості та затраченого часу на їх виконання. Також, представник звертає увагу, що до заяви не надано докази на підтвердження сплати суми, визначеної в договорі.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Так, суд встановив, що не заперечується сторонами що 02.12.2021 року позивачем на адресу ТУ ДБР у м.Миколаєві було направлено запит на інформацію, відповідно до якого позивач просив надати на адресу електронної пошти та на його домашню адресу копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000951 як заявнику.

У свою чергу відповідачем, 08.12.2021 року була надана відповідь № Ш-4155/зпі/16-01-16/21, якою роз`яснено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а отже отримання процесуальних документів здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, а тому вказаний запит не може бути розглянутий, в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

А також, зазначено, що для отримання постанови про закриття кримінального провадження, позивачу необхідно звернутись з відповідним клопотанням в порядку передбаченому КПК України.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ст. 1, 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, ст. 6 вказаного Закону, інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону, таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську, розвідувальну таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Спеціальним законом в даному випадку є Кримінально процесуальний кодекс України.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.

Так, КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи. А тому доступ учасників кримінального провадження, до яких належить, зокрема, адвокат, до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 222 КПК України.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.04.2020 року по справі № 826/7244/18.

Повертаючись до обставин вказаної справи, суд встановив, що листом від 08.12.2021 року № Ш-4155/зпі/16-01-16/21 надано відповідь на запит на отримання інформації позивача якою роз`яснено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а отже отримання процесуальних документів здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, а тому вказаний запит не може бути розглянутий, в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи вищевикладені норми КПК України та Закону України «Про доступ до публічної інформації», виходячи із визначення терміну «публічна інформація» та регламентованого КПК України спеціального порядку доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно надано відповідь листом від 08.12.2021 року № Ш-4155/зпі/16-01-16/21 на запит на інформацію від 02.12.2021 року, поданий позивачем.

З урахуванням вище встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає. Також не належить задоволенню заява представника позивача про стягнення витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича (місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) та Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві (, місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.