Справа № 640/29383/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2022-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Київ № 640/29383/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до: Державного бюро розслідувань (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.15, )

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного бюро розслідувань, в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. №730-ос від 27.11.2020 «Про внесення змін до наказу Державного бюро розслідувань від 21.10.2020 №629-ос»;

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. №732-ос від 27.11.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань 27.11.2020, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді слідчого першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань або на іншій рівнозначній посаді у центральному апараті Державного бюро розслідувань з 30.11.2020;

- стягнути з Державного бюро розслідувань () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.11.2020 по день винесення судового рішення з урахуванням проведених виплат;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді слідчого першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань або на іншій рівнозначній посаді у центральному апараті Державного бюро розслідувань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 02.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про незаконність та протиправність оскаржуваних наказів, винесених із надуманих, не передбачених Законом, та із суб`єктивних та штучно створених підстав. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

З позиції відповідача, звільнення позивача здійснено з дотриманням процедури вивільнення державних службовців регламентованої в Законі Україні «Про державну службу» зокрема, попереджено ОСОБА_1 про наступне вивільнення за 30 календарних днів, проведено повний розрахунок при звільненні, а також виплачено вихідну допомогу в розмірі 2 середніх заробітних плат. З приводу посилань позивача про безпідставність звільнення позивача зауважено, що сам факт прийняття наказу ДБР від 17.09.2020 №152 ДСК (який у визначеному законом порядку не визнаний протиправним) є належним та достатнім доказом на підтвердження наявності обставин і підстав для скорочення посади державної служби слідчих в Управлінні з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом т.в.о. директора Державного бюро розслідувань від 09.01.2020 № 12-ос ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого третього слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках) Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань, з 10.01.2020 в порядку переведення з Генеральної прокуратури України, з випробувальним строком 6 місяців.

10.01.2020 позивачем складено присягу державного службовця, про що свідчать матеріали особової справи позивача.

Відповідно до наказу №142-ос від 04.03.2020 позивач переведений на посаду слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за його згодою.

Витягом з наказу №160-ос від 12.03.2020 позивач переведений на посаду слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за його згодою.

Наказом ДБР від 17.09.2020 № 152 ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2020 рік" внесено зміни до штатного розпису центрального апарату ДБР, в частині змін у Головному слідчому управлінні та в Управлінні з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках - з 22.10.2020.

Згідно із додатком Зміни №12 до наказу ДБР від 17.09.2020 № 152 ДСК, посади державної служби Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, а саме 2 посади слідчих першого відділу та 5 посад другого слідчого відділу, виведені з штатного розпису.

Враховуючи наведені обставини, наказом ДБР "Про попередження працівників" від 18.09.2020 № 590-ос, Управлінню кадрової роботи та державної служби ДБР доручено персонально попередити працівників першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, посади яких з 22.10.2020 скорочуються, про наступне вивільнення.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2020 складено попередження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про наступне вивільнення № 10-13-01-21176 у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок затвердження змін до штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань, відповідно до наказу від 17.09.2020 № 152 ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2020 рік", з яким позивача ознайомлено 22.09.2020, про що свідчить підпис останнього.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 629-ос від 21.10.2020 відповідно до п. п. 8, 9 ч.1 ст. 12 Закону України "Про Державне бюро розслідувань", п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 87 Закону України "Про державну службу" припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань 27.11.2020, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису.

При цьому, в якості підстави у наказі зазначено: наказ ДБР від 17.09.2020 № 152 ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису центрального управління Державного бюро розслідувань на 2020 рік", наказ ДБР від 18.09.2020 № 590-ос "Про попередження працівників" та персональне попередження про наступне вивільнення від 22.09.2020 № 10-13-01-21176.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №636-ОС від 22.10.2020 внесено зміни до наказу Державного бюро розслідувань від 21.10.2020 №629-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », виклавши його у такій редакції: «Припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 з посади слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису».

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №730-ОС від 27.11.2020 внесено зміни до наказу Держаного бюро розслідувань від 21.10.2020 №629-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » у пункті 3 наказу слова та цифри « 11 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 11 років» замінити словами та цифрами « 07 календарних днів додаткової оплачуваної відпустки за стаж державної служби понад 11 років».

Наказом в.о. директора Державного бюро розслідувань полковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 №732-ОС від 27.11.2020 припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань 27.11.2020, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису.

Вважаючи накази ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №730-ос та №732-ОС від 27.11.2020 протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями частини 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За змістом частини 2 статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Частинами 1, 6 статті 46 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань визначені Законом України "Про Державне бюро розслідувань" від 12.11.2015 № 794-VIII (далі - Закон № 794, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно статті 1 Закону № 794 Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Частинами 1 та 2 статті 14 Закону № 794 визначено, що до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державному бюро розслідувань зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Частиною 5 статті 14 Закону № 794 унормовано, що трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно частини 1 статті 3 Закону № 889 цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Положеннями частин 1-3 Закону № 889 передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно частини 1 статті 87 Закону № 889 підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є:

1) скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу;

1-1) ліквідація державного органу;

2) встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування;

3) отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності;

4) вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону № 794 (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), трудові відносини працівників Державного бюро розслідувань регулюються цим Законом (у частині переведення працівників Державного бюро розслідувань на нижчі або рівнозначні посади та звільнення осіб рядового та начальницького складу), законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами). На державних службовців Державного бюро розслідувань поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Державного бюро розслідувань відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно частини 3 статті 87 Закону № 889 суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів. Суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності). При цьому не застосовуються положення законодавства про працю щодо обов`язку суб`єкта призначення отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на звільнення.

При цьому, вжите у частині 3 статті 87 Закону № 889 слово «може», означає, що на суб`єкта призначення або керівника державної служби не покладається обов`язок з працевлаштування працівників, що вивільняються. Вирішення питання пропонувати державному службовцю вакантну посаду чи ні законодавець залишив на розсуд суб`єкта призначення.

За змістом роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 20.02.2020 № 86р/з при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком. За змістом роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби від 20.02.2020 № 86р/з при скороченні чисельності або штату державних службовців, скороченні посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізації державного органу пропонування державному службовцю вакантної посади державної служби є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд, окрім іншого, у постанові від 28.07.2021 № 640/11024/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилання позивача про недотримання відповідачем процедури звільнення в частині того, що позивачу не були запропоновані будь-які вакантні посади в державному органі є безпідставними.

З приводу правомірності звільнення позивача за пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону № 889, тобто у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, суд зазначає наступне.

Так, 12.11.2015 Верховна Рада України прийняла Закон №794, який визначає правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань.

Кабінет Міністрів України постановою № 127 від 29.02.2016 утворив Державне бюро розслідувань.

Державне бюро розслідувань наказом від 21.12.2017 № 1 затвердило структуру Державного бюро розслідувань.

Водночас 03.12.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення діяльності Державного бюро розслідувань", який набрав чинності 27.12.2019 та яким внесені зміни до Закону №794.

Зокрема, змінено правовий статус Державного бюро розслідувань з центрального органу виконавчої влади на державний правоохоронний орган.

Відповідно статті 1 Закону №794 (в редакції від 28.11.2019) Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Разом із тим, згідно статті 1 Закону №794 (в редакції від 27.12.2019) Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Отже, Державне бюро розслідувань набуло статусу державного правоохоронного органу, Директором та заступниками Директора якого є особи рядового і начальницького складу.

Згідно частини 1 статті 9 Закону №794, систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Організаційна структура Державного бюро розслідувань визначається Президентом України.

Відповідно Указу Президента України від 05.02.2020 № 41/2020 затверджено організаційну структуру Державного бюро розслідувань.

Так, організаційна структура Державного бюро розслідувань, зокрема, включає в себе:

1. Центральний апарат, у якому створено Головне слідче управління;

2. Територіальні управління;

3. Інститут підготовки кадрів Державного бюро розслідувань та Науково-дослідний інститут судових експертиз Державного бюро розслідувань.

У зв`язку із зміною організаційної структури Державного бюро розслідувань та утворенням Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань наказом "Про затвердження Положення про Головне слідче управління Державного бюро розслідувань" від 03.03.2020 № 53 затверджено Положення про Головне слідче управління Державного бюро розслідувань.

27.02.2020 Державним бюро розслідувань видано наказ "Про затвердження та введення в дію штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2020 рік" № 21 ДСК, яким затверджено та введено в дію штатний розпис центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2020 рік .

Згідно зі статтею 12 Закону № 794 наказом Державного бюро розслідувань від 17.09.2020 № 152 ДСК "Про затвердження змін до штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2020 рік" внесено зміни до штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань, які вводяться в дію з 22.10.2020.

Наказ ДБР від 17.09.2020 №152 ДСК є чинним, відомостей про його скасування в судовому порядку відсутнє.

За ініціативою суб`єкта призначення відповідно до частини 1 статті 87 Закону № 889 однією з підстав для припинення державної служби є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Наведене свідчить, насамперед, про можливість суб`єкта призначення розірвати трудовий договір з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу з будь-яким державним службовцем.

Слід зазначити, що редакція статті 87 Закону № 889 зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 19 вересня 2019 року № 117-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади", які набули чинності з 25.09.2019, була чинною на момент прийняття оскаржуваного наказу про звільнення та підлягала застосуванню.

Зважаючи на викладені обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що у зв`язку зі зміною правового статусу Державного бюро розслідувань (центральний орган виконавчої влади перетворений у державний правоохоронний орган) скорочено посаду державної служби, яку обіймав позивач, внаслідок зміни штатного розпису.

В аспекті наведеного вище, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.07.2021 по справі № 640/11024/20 (К/9901/18243/21), припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення можливе не лише зі скороченням чисельності або штату державних службовців, а й зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Щодо доводів позивача про підписання оскаржуваних наказів неуповноваженою особою.

Також, згідно з частиною 1 статті 10 Закону №749 керівництво діяльністю Державного бюро розслідувань здійснює його Директор, який має першого заступника та двох заступників. У разі відсутності Директора Державного бюро розслідувань його повноваження здійснює перший заступник Директора Державного бюро розслідувань, а в разі його відсутності - один із заступників Директора Державного бюро розслідувань згідно із розподілом обов`язків.

Пунктами 1, 2, 9 частини 1, частини 4 статті 12 вказаного Закону передбачено, що Директор Державного бюро розслідувань: несе відповідальність за діяльність Державного бюро розслідувань, зокрема законність здійснюваних Державним бюро розслідувань оперативно-розшукових заходів, досудового розслідування, додержання прав і свобод людини і громадянина; організовує роботу Державного бюро розслідувань, призначає та звільняє першого заступника і заступників Директора Державного бюро розслідувань у порядку, визначеному цим Законом, а також визначає їхні обов`язки; призначає на посади та звільняє з посад працівників центрального апарату Державного бюро розслідувань, директорів та заступників директорів територіальних управлінь Державного бюро розслідувань.

У разі звільнення директора Державного бюро розслідувань з посади, його смерті або відсутності відомостей про місце його перебування повноваження директора Державного бюро розслідувань протягом 60 днів виконує його перший заступник, а в подальшому - почергово кожний із заступників і знову перший заступник з ротацією кожні 60 днів до того часу, доки не буде призначено нового директора Державного бюро розслідувань у порядку, передбаченому цим Законом. Строк виконання повноважень розпочинається відповідно з дня, наступного за днем звільнення ректора Державного бюро розслідувань, або з дня, наступного за днем його смерті, або з дня, наступного за останнім днем, коли місце перебування директора Державного бюро розслідувань було відомо.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №749 директори територіальних управлінь Державного бюро розслідувань та їх заступники, керівники підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань та їх заступники призначаються на посаду та звільняються з посади Директором Державного бюро розслідувань. Такі особи призначаються на посади Директором Державного бюро розслідувань за поданням конкурсних комісій, що проводять конкурс на зайняття посад працівників Державного бюро розслідувань у порядку, передбаченому частиною третьою статті 14 цього Закону.

За змістом статті 14 вказаного Закону до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань. Служба в Державному бюро розслідувань є державною службою особливого характеру, що полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. На службу до Державного бюро розслідувань приймаються на конкурсній основі в добровільному порядку (за контрактом) громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Прийняття громадян України на службу до Державного бюро розслідувань без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом.

У свою чергу, відповідно до підпункту 3 та 7 частини 1 статті 2 Закону №889 керівник державної служби в державному органі (далі - керівник державної служби) - посадова особа, яка займає вищу посаду державної служби в державному органі, до посадових обов`язків якої належить здійснення повноважень з питань державної служби та організації роботи інших працівників у цьому органі; суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що директор ДБР займає найвищу посаду в ДБР, яка є державною службою особливого характеру та прийняття на яку здійснюється на конкурсній основі.

При цьому, зазначені повноваження директора ДБР притаманні і як суб`єкту призначення, і як керівнику державної служби, а встановлені особливості здійснення таких повноважень також дають підстави для висновку, що до особи, яка виконує обов`язки директора ДБР, переходить весь спектр повноважень директора, у том числі призначення на посади та звільнення з посад, зокрема, директорів та заступників директорів територіальних управлінь ДБР.

Норми пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889 оперують поняттям суб`єкт призначення, тобто законодавець, конструюючи норму в такий спосіб фактично ототожнив суб`єкта призначення та керівника державної служби.

Хоча, у більшості державних органів керівником державної служби є керівник державного органу (наприклад, у інспекціях, агентствах, адміністраціях, службах тощо).

Проте, в органах, які очолюють особи, що обіймають політичні посади або повністю складаються з таких осіб (наприклад, Кабінет Міністрів України) чи обіймають інші посади, що не належать до посад державної служби (наприклад, державні колегіальні органи), керівником державної служби, як правило, є керівник апарату (секретаріату) такого органу (наприклад, Вища рада правосуддя).

Інакше кажучи, суб`єкт призначення не обов`язково має бути керівником державної служби.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. приступив до ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу Державного бюро розслідувань від 18.09.2020 № 371-ос/дск та наказу Державного бюро розслідувань від 13.11.2020 № 591-ос/дск.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час спірних правовідносин керівником ДБР зазначено ОСОБА_2. , що, відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" є достатнім доказом на підтвердження його повноважень.

З урахуванням викладеного, посилання позивача на відсутність повноважень у в.о. директора ДБР ОСОБА_2. на видання наказу про звільнення позивача є безпідставними та не береться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправними та скасування наказів ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. №730-ос від 27.11.2020 «Про внесення змін до наказу Державного бюро розслідувань від 21.10.2020 №629-ос»; №732-ос від 27.11.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », яким припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань 27.11.2020, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису.

Інші позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від попередніх (основних) позовних вимог.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Питання розподілу судових витрат, відповідно до норм статті 139 КАС України, судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 6, 72-77,241-246, 250, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Державного бюро розслідувань (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.15, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська