Справа № 420/10975/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 лютого 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі заяву представника позивача від 09.02.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі №420/10975/21,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/10975/21 за позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 13.04.2021 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, на території Тарутинської селищної ради - кадастровий номер :01:001:0734 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності оформлену листом №951/02-06 від 14.05.2021 р.; зобов`язання Тарутинську селищну раду Болградського району Одеської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, на території Тарутинської селищної ради - кадастровий номер :01:001:0734 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності й видати за наслідками розгляду рішення по суті порушеного у клопотанні питання у відповідності з вимогами статті 118 Земельного кодексу України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/109875/21 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправною бездіяльність Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області стосовно не розгляду у передбачений законодавством спосіб клопотання ОСОБА_1 від 13.04.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, на території Тарутинської селищної ради - кадастровий номер :01:001:0734 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності оформлену листом №951/02-06 від 14.05.2021 р.; зобов`язано Тарутинську селищну раду Болградського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0000 га, на території Тарутинської селищної ради - кадастровий номер :01:001:0734 (16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) за рахунок земель комунальної власності; у задоволенні іншої частини позовних вимог-відмовлено.

Разом з тим, щодо клопотання позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., суд в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2021р. по справі №420/109875/21 вказав, що позивачем, окрім ордеру серії ОД №620576 від 24.06.2021 р. та квитанції №1/22-06/К про сплату адвокатського гонорару від 24.06.2021 р. не надано документи на підтвердження обсягу виконаних робіт, наданих послуг та затраченого адвокатом Чернишовим Є.С. часу, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість вимог у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

09.02.2022р. до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, обґрунтовуючи її тим, згідно висновків Верховного Суду КАС у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, в якому зазначається затрачений час адвоката на надання правової допомоги не потрібен, справа № 640/18402/19 від 28.12.2020р. Судом під час ухвалення рішення не враховано те, що квитанції про сплату адвокатського гонорару адвокатом зазначено, що гонорар сплачується у фіксованому розмірі, а тому детальний опис робіт згідно висновків Верховного Суду не потрібен. Згідно висновку Верховного Суду у постанові Касаційного адміністративного суду у складі від 16.04.2020 р. по справі №727/4597/19 колегією суддів зроблено висновки, що профільний закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату, а оскільки адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність до них не можуть бути застосовані положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 оскільки останні не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначає, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката та одночасно доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Представник позивача вказав, що як випливає з вищевикладеної позиції Верховного Суду, видана адвокатом квитанція, довідка або інший документ, складений у довільній формі на підтвердження отримання від клієнта готівкових коштів за надання правової допомоги разом із договором про надання правової допомоги є належним доказом для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

У позовній заяві позивач вказала, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, адвокатського гонорару становить 3000,00грн. На підтвердження понесених витрат до позовної заяви було додано сформована адвокатом Чернишовим Є.С. квитанція №1/22-06/К про отримання коштів фіксованого гонорару від ОСОБА_1 гонорару у розмірі 3000,00грн.; ордер Серії ОД №620576 від 24.06.2021р. без зазначення номеру та дати договору про надання правової допомоги, на підставі якого адвокат представляє інтереси позивача.

Разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення від 09.02.2022р. представником позивача надано до суду договір про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року, укладений між адвокатом Чернишовим Євгеном Семеновичем та Карамавровою Людмилою Василівною.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначалось судом, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до позовної заяви було додано сформована адвокатом Чернишовим Є.С. квитанція №1/22-06/К про отримання коштів фіксованого гонорару від ОСОБА_1 гонорару у розмірі 3000,00грн.; ордер Серії ОД №620576 від 24.06.2021р. без зазначення номеру та дати договору про надання правової допомоги, на підставі якого позивачу надається правова допомога.

При цьому, додатково наданий разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення договір про надання правової допомоги від 22 червня 2021 року, яким, як зазначив представник позивача, визначено сплату гонорару адвоката, не визначений в ордері Серії ОД №620576 та не містить фіксований розмір гонорару.

Разом з тим, квитанція №1/22-06/К про отримання коштів фіксованого гонорару від позивача гонорару у розмірі 3000,00грн. не містить в собі посилання за надання яких саме послуг (на виконання якого договору, представлення інтересів в якій справі) були сплачені вказані кошти.

З урахуванням зазначеного та те, що у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі робіт із зазначенням обсягу наданих послуг та часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, що підписаний сторонами договору про надання правничої допомоги та будь - які докази в підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 3000, 00 грн. по вказаній справі, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №420/10975/21.

Керуючись ст. ст. 134,143, 248, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача від 09.02.2022р. про ухвалення додаткового рішення по справі №420/10975/21 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку визначеному ст. 295 та п.15.5 розділу VII КАС України. Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 256 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра