Справа № 300/937/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"18" лютого 2022 р. справа № 300/937/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування акту №ІФ2673/0289/АВ від 08.12.2021 року ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування акту №ІФ2673/0289/АВ від 08.12.2021 року.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Разом з тим, згідно пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Суд зазначає, завданням адміністративного судочинства згідно частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно положень пунктів 1,2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Зі змісту наведених норм слідує, що для цілей кваліфікації спору як юридичного предмет оскарження повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Тобто, обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ним юридичних (негативних) наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Зі змісту позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 просить суд визнати незаконним та скасувати акт Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ2673/0289/АВ від 08.12.2021 року.
Суд зазначає, що оскаржуваний акт є службовим документом, який підтверджує факт проведення уповноваженим органом відповідного заходу і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері праці або їх відсутність.
Отже, суд зазначає, що акт, яким оформлено результати планового заходу щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері праці, не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки, по-перше, такий акт є лише носієм інформації, по-друге, такий акт не породжує жодних наслідків для позивачки.
Слід додати, що висновки відповідача, викладені у акті перевірки, мають юридичне значення для позивачки лише після того, як вони будуть відображені у рішенні, прийнятому уповноваженою особою цього органу, в основу якого покладені висновки акта, та яке може бути оскаржене ним в порядку і строки визначені чинним законодавством.
Таким чином, акт перевірки, який складений за результатами його проведення та в якому зафіксовані факти певних порушень, виявлених відповідачем, або їх відсутність, не мають обов`язкового характеру в сфері публічно-правових відносин, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, а заявлений предмет і підстави позову не створюють значення «юридичного спору».
Враховуючи вищенаведені правові норми, суд прийшов до переконання, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту права не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків позивачки (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідає визначеним законом правовим способом захисту порушеного права, внаслідок чого, наведене виключає можливість розгляду даної позовної заяви в порядку адміністративного судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 19, 170, 171, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування акту №ІФ2673/0289/АВ від 08.12.2021 року.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.