Справа № 420/3360/22
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3360/22
УХВАЛА

15 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому позивач просить:

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. від 19 травня 2016 року у виконавчому провадженні № 51069714 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 89008,84 доларів США та 22027,16 грн;

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича від 10 жовтня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60270421 про примусове виконання постанови ВПВР ДЦВСМЮУ №51069714 від 19 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 89008,84 доларів США та 22027,16 грн;

Визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої Служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни у виконавчому провадженні №60270421 про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 від 22.07.2020 року, про накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_1 від 22.07.2020 року, про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 від 10.10.2019 року.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зауважує, що положеннями ч. 3 року передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить з 01.01.2022 року 2481,00 грн.

Суддя встановив, що до позовної заяви позивачем додано документ про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

Проте, з огляду на заявлені вимоги, позивач повинен надати до суд докази сплати судового збору в розмірі 2977,20 грн. (за 3 вимоги немайнового характеру з вирахуванням сплаченого судового збору) та суму у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за 1 вимогу майнового характеру).

Суд звертає увагу позивача, що в порушення вимог п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не вказано ціну позову, що унеможливлює визначення розміру судового збору в частині вимог майнового характеру.

Отже, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в розмірі 2977,20 грн та зазначити ціну позову.

Приписами ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, КАС України зокрема визначено, що постанова державного виконавця має бути оскаржена у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що у межах заявлених позовних вимог позивач оскаржує постанову старшого державного виконавця від 19.05.2016 року, від 10.10.2019 року, від 22.07.2020 року, від 22.07.2020 року, від 10.10.2019 року.

При цьому, представник позивача адвокат Шакрова Н.Р., щодо строку звернення до суду зазначає, що оскаржувані постанови на адресу її клієнтки не надходили. Про їх наявність вона дізналася 01 лютого 2022 року, коли її представник у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в м. Києві ознайомився з виконавчим провадженням № 60270421. На переконання представника позивача останній день десятиденного строку припадає на 11 лютого 2022 року, а позовна заява подана в межах визначеного законом строку.

Суд наголошує, що правовідносини між позивачем та органами державної виконавчої служби виникли в результаті відкриття 12.05.2016 року виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса № 3913 від 10.12.2007 року.

При цьому, об`єктом звернення стягнення було домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку житловою площею 94,2 кв.м., загальною площею 373,9 кв.м. розташоване на земельній ділянці площею 595 кв.м., що належить ОСОБА_1 та на земельну ділянку загальною площею 595 кв.м., кадастровий номер :21:033:0008, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що належіть на праві приватної власності ОСОБА_1 , за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначених домоволодіння та земельної ділянки. Електроні торги з реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код: НОМЕР_1 ) проводилися державним підприємством «СЕТАМ» 13.09.2019 року. 07.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу та складено відповідний акт.

Тобто, позивачу було відомо про вчиненні дії з відчуження майна на виконання вимог виконавчого напису, в тому числі і щодо наявності відкритого виконавчого провадження щонайменше з 13.09.2019 року.

З адміністративним позовом про оскарження постанов державного виконавця позивач звертається 11.02.2022 року. Тобто, позивач звернувся з даним позовом поза межами десятиденний строку звернення з позовом до адміністративного суду, а наведені у позові обґрунтування не пропущення позивачем строку звернення до суду суд вважає помилковими та необґрунтованими.

Крім того, позивачем до суду не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

При цьому, в позовній заяві позивачем зазначено, що в цьому позові вимога щодо визнання протиправною і скасування постанови №51069714 від 19 травня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору є основною вимогою і задоволення цієї вимоги є підставою для задоволення інших вимог Позивачки, які є похідними від задоволення основної вимоги.

Тобто, позивач оскаржує п`ять постанов державного виконавця, проте не наводить обґрунтувань стосовно протиправності кожної із постанов. Позивач взагалі не наводить обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.

Суд звертає увагу позивача на необхідності надання до суду уточненої позовної заяви з викладенням обставин прийняття оскаржуваних за даним позовом постанов з урахуванням наведеного судом в даній ухвалі (у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з викладенням обставин протиправності прийняття оскаржуваних за даним позовом постанов з урахуванням наведеного судом в даній ухвалі (у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи) та зазначенням ціни позову; доказів сплати судового збору; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 2, 79, 94, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначені даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Токмілова