Справа № 160/1940/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 лютого 2022 року Справа 160/1940/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання противоправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про зміну розміру відсотків нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74%;

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), оформлене листом № 28655-22491/К-01/8-0400/21 від 20.08.2021 року, про відмову у здійсненні проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, згідно із довідкою Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) з 19 лютого 2020 року провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно із довідкою Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням фактично виплачених сум.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є суддею у відставці з 30.12.2014 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 59-УІІІ від 25.12.2014 року, має стаж роботи судді, який дає останній право на відставку 32 роки 6 місяців 10 днів, а з урахуванням навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка - 34 роки 11 місяців 26 днів. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримувала щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 січня 2021 року у справі № 160/13077/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року. Отже, за матеріалами пенсійної справи та довідок апеляційного суду Дніпропетровської області розмір щомісячного довічного грошового утримання було встановлено 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та виплачувався відповідачем до травня 2021 року. Однак, з червня 2021 року виплачувані ПФУ суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не відповідають призначеному на час відставки розміру - 90%. У своєму листі ГУ ПФУ змінюючи встановлений мені розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % на 74 % послалось на ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», допустилось тлумачити положення цього Закону на свій розсуд без врахування його Прикінцевих та перехідних положень та конституційних рішень (копії звернення, відповіді та рішення надаються). Тоді як відповідно до національних, конституційних та міжнародних норм право тлумачити Закон має лише суд.

Дії відповідача щодо зміни розміру відсотків нарахування та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74% у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди, неправомірні, оскільки під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, змінною величиною є лише розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, натомість відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, яке обчислювалося при його призначенні відповідно до наявної в особи вислуги років є незмінною. Стаж роботи на посаді судді згідно розрахунку, який дає на право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виданого Дніпропетровським апеляційним судом від 30.03.2020 року № 04.1-03/38/2020 з урахуванням навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка складає 34 роки 11 місяців 26 днів. З часу звернення до пенсійного фонду з приводу призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з грудня 2014 року було призначено та виплачувалось до червня 2021 року 90 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від грошової винагороди працюючого судді на відповідній посаді. З червня 2021 року, самочинно, без законних на те підстав ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зменшило позивачу розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 74 %.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 року зазначена вище справа розподілена та 28.01.2022 року передана судді Пруднику С.В.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 992,40 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В даному ж випадку, як слідує із змісту прохальної частини позовної заяви, в межах даного позову предметом оскарження є два рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області, а саме:

- рішення про зміну розміру відсотків нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74%;

- рішення, оформлене листом № 28655-22491/К-01/8-0400/21 від 20.08.2021 року, про відмову у здійсненні проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, згідно із довідкою Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року;

Відповідні рішення відповідача є двома окремими рішеннями суб`єкта владних повноважень, прийнятими за наслідком розгляду двох різних заяв позивача, а тому є окремими об`єктами справляння судового збору.

Таким чином, належна до сплати сума судового за подання даного позову із двома вимогам немайнового характеру становить 1984,80 грн.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 992,40 грн.

З огляду на викладене, позивачу слід надати докази сплати решти суми судового збору в розмірі 992,40 грн. сплаченого на наступні реквізити:

отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Чечел.р/22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП

код банку отримувача (МФО): 899998

рахунок отримувача (IBAN): UA4004632

код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу:

*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Також, згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Крім того, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Суд наголошує, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, права, свободи чи інтересу, яку просить позивач від суду. По суті, це повинно бути відображено в прохальній частині позовної заяви. Зокрема, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно позовні вимоги і обставини, їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин, підстави позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Так, у прохальній частині позову позивач просить суд визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про зміну розміру відсотків нарахування та виплати їй щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74%.

В той же час, яке саме рішення (відсутня дата та номер прийняття), позивач у прохальній частині позову не зазначає.

Відтак, позивачу слід подати до суду позовну заяву із копією для вручення іншим учасникам справи, в якій слід чітко визначитися із датою та номером прийняття спірного рішення про зміну розміру відсотків нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74% у прохальній частині позову.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 4 ст. 161 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 94 КАС України обумовлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 94 КАС України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, всупереч вимог вказаних норм КАС України, до позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені, як це встановлено Національним стандартом України ДСТУ 4163-2020 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації». Зокрема, згідно з пунктом 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом від 01.07.2020 №144 Держспоживстандарту України, відмітку про засвідчення копії документа складають з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Висновок про те, що подання незасвідчених у передбачений законом спосіб ксерокопій документів є порушенням норм процесуального права, узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17 (№ К/9901/58858/18).

Як встановив суддя, позивач до позовної заяви додав не засвідчені належним чином копії документів, що є доказами при розгляді даної адміністративної справи.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання противоправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. сплаченого на наступні реквізити:

отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./Чечел.р/22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП

код банку отримувача (МФО): 899998

рахунок отримувача (IBAN): UA4004632

код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу:

*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- позовної заяви та її копіями, а також копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. ст. 5, 160 КАС України із зазначенням дати та номеру прийняття спірного рішення про зміну розміру відсотків нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання з встановлених на день виходу у відставку 90% на 74% у прохальній частині позову;

- засвідчені копії документів для суду та для вручення іншим учасникам справи із проставленням на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки - Копія та у лівому нижньому куті документа - Згідно з оригіналом.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник