Справа № 360/6618/21
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2022 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6618/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо незастосування ОСОБА_1 при розрахунку пенсії норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового (підземного) стажу періоди роботи: 21.03.1984 29.04.1984; 24.07.1984 27.08.1984; 24.01.1992 31.12.1998; 24.01.2003 - 16.04.2009; 24.04.2009 30.06.2011;

- здійснити перерахунок позивачу призначеної пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дати призначення пенсії, тобто з 21.12.2017 та виплатити різницю в пенсії, яка склалася внаслідок перерахунку разом з поточною виплатою пенсії одним платежем (а.с.1-3).

В обґрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 як внутрішньо переміщена особа. У липні 2021 року позивач звернувся до Адвокатського об`єднання «Лєдаправо» за правовою допомогою з метою з`ясування вірності розрахунку розміру його пенсії. З відповіді на адвокатський запит №1200-0202-8/23184 від 13.07.2021 позивач дізнався, що відповідач не зарахував деякі періоди підземної роботи до підземного стажу, а тому до пенсії позивача не застосовано норми ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у зв`язку з чим розмір пенсії менший, аніж він сподівався. Відповідачем визначено, що ОСОБА_1 має 4 роки 23 дні пільгового підземного стажу роботи за списком №1 та 7 років 22 дні пільгового стажу роботи за списком №1 без зарахування такого до підземного. Позивач зазначив, що має більше 15 років стажу під землею, однак згідно розрахунку стажу відповідач не визначив такий стаж як підземний та не застосував норми ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до відділу діловодства та обліку звернення громадян 17.01.2022 за вхідним реєстраційним номером 1777/2022 надав відзив на позовну заяву від 14.01.2022 №1200-0903-7/2522, в якому зазначив наступне (а.с.34-37).

21.02.2017 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком та надав відповідні документи. Відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача, наданих їм документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, призначено пенсію позивачу за віком на пільгових умовах за Списком № 1, загальний стаж роботи якого складає 27 роки 00 місяць 02 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 12 роки 04 місяць 13 днів (стаж враховано по 31.12.2015).

Після надходження адвокатського запиту пенсійну справу позивача перевірено та виявлено порушення при врахуванні пільгового стажу. Пенсійну справу приведено у відповідність з 01.08.2021 загальний стаж роботи позивача складає 27 роки 00 місяць 04 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 07 роки 00 місяць 22 днів та стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 (шахтарі) - 04 роки 00 місяць 23 днів (стаж враховано по 31.12.2015). Відповідач вказав, що при призначенні пенсії позивачу з 21.12.2017 пільговий стаж враховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж роботи позивача, на час призначення пенсії, складав 27 роки 00 місяць 02 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 12 роки 04 місяць 13 днів (стаж враховано по 31.12.2015). Загальний стаж роботи з урахуванням приведення пенсійної справи у відповідність з 01.08.2021, склав 27 роки 00 місяць 04 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 07 роки 00 місяць 22 днів та стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 (шахтарі) - 04 роки 00 місяць 23 днів (стаж враховано по 31.12.2015). До страхового стажу роботи позивача зараховано за записами трудової книжки періоди роботи з 21.03.1984 по 31.12.1998 та до страхового та пільгового стажу роботи зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, наявних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999 по 31.12.2015. Відповідач вважає, що згідно розрахунку стажу, у позивача відсутній необхідний стаж, тобто у відповідача відсутні підстави для застосування статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Таким чином, позовні вимоги щодо здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивачу з 21.12.2017 є безпідставними, та задоволенню не підлягають. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

31.01.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.07.1984 по 27.08.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998 у зв`язку з ненаданням довідок про підтвердження пільгового стажу роботи. За періоди роботи з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 до пільгового стажу зараховані періоди за даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного спеціального страхування з інформацією про спеціальний (пільговий) стаж роботи (а.с.68-69).

02.02.2022 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких зазначив, що законодавством не передбачено обов`язок особистого звернення пенсіонера для застосування при розрахунку суми пенсії статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також зазначив, що усі записи про те, що позивач працював на підземних роботах повний робочий день наявні у трудовій книжці, виконані відповідно до норм законодавства та не містять неточностей (а.с.75-76).

Ухвалою суду від 15.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.30-31).

Ухвалою суду від 17.01.2022 вирішено подальший розгляд справи №360/6618/21 здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано від сторін докази по справі та пояснення (а.с.63-64).

Ухвалами суду від 03.02.2022: витребувано від відповідача докази по справі; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 лютого 2022 року о 09 год. 30 хв. (а.с.80-81,82).

Ухвалою суду від 16.02.2022 клопотання представника позивача Шпіньової Олени Михайлівни про залишення без розгляду заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено (а.с.100).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.85), надав клопотання про проведення судового засідання 17.02.2022 без участі позивача та представника (а.с.98).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.84).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 03.08.1999 Ровеньківським МВ УМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.18-20).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 21.12.2017 №, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, тимчасова адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_2 (а.с.44).

21.12.2017 позивач звернувся до УПФУ в м.Лисичанську Луганської області з заявою, в якій просив призначити пенсію, надав відповідні документи, вказану заяву зареєстровано за №4287 (а.с.39).

Відповідно до протоколу УПФУ в м.Лисичанську Луганської області №4287 від 28.02.2018 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 21.12.2017, вказано, що загальний стаж позивача складає 27 років 0 місяців 2 дні, стаж за Списком №1 (шахтарі) 12 років 4 місяці 13 днів (зворотній бік а.с.55, а.с.56-57).

На адвокатський запит від 06.07.2021 №391, відповідачем надано відповідь від 13.07.2021 №1200-0202-8/23184, в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на облiку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 21.12.2017. Загальний стаж роботи складав 27 років 3 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 шахтарі 12 років 4 місяці 13 днів (стаж враховано по 31.12.2015). За адвокатським зверненням пенсійну справу перевірено та виявлено порушення при врахуванні пільгового стажу. Пенсійну справу приведено у відповідність з 01.08.2021. Загальний стаж роботи склав 27 років 3 дні, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 шахтарі 4 роки 23 дні, за Списком №1 7 років 22 дні (стаж враховано по 31.12.2015). При призначенні пенсії ОСОБА_1 не застосовувались норми ст.8 Закону №345, у зв`язку з відсутністю відпрацьованих на підземних роботах не менш як 15 років за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (а.с.7-8).

З рішення УПФУ в м.Лисичанську Луганської області від 12.07.2021 №73 вбачається, що здійснено перерахунок пенсії з 01.08.2021, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС та вказано, що загальний стаж роботи складає 27 років 00 місяців 04 днів, стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 - 07 роки 00 місяць 22 днів та стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 (шахтарі) - 04 роки 00 місяць 23 днів (зворотній бік а.с.57, а.с.58).

В матеріалах справи наявна: трудова книжка НОМЕР_3 від 21.03.1984 (а.с.13-17); військовий квиток НОМЕР_4 (зворотній бік а.с.44, а.с.45); індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) (зворотній бік а.с.50, а.с.51-53); наказ Державна холдингова компанія "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 20.07.1999 №332 «Про проведення атестації робочих місць» (а.с.91); довідки 20.06.2015 №260, №289, №285 ТОВ ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.92,92,94,96); наказ Державна холдингова компанія "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 22.07.2004 №576 «Про проведення атестації робочих місць» (а.с.95); довідка ТОВ ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» від 20.06.2015 №286 (а.с.97).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та додаткові пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01.10.2017 за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З 11.10.2017 застосовується редакція статті 28 Закону № 1058-ІV згідно з внесеними змінами Законом від 03.10.2017 № 2148-VIII, відповідно до абзацу третього частини першої якої встановлено:

- мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Крім того, застосування статті 8 Закону № 345-VI здійснюється автоматично пенсійним органом при наявності правових підстав, не потребуючи додаткової заяви пенсіонера.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1) в редакції, що діяла на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

За приписами пункту 1.6 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

За приписами пункту 2.23 Порядку № 22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

За приписами пунктів 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дослідженням трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 21.03.1984 судом встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо роботи позивача:

- з 21.03.1984 по 29.04.1984 прийнятий підземним гірничим майстром на уч.ГПУ-3 з повним робочим днем під землею та звільнений по закінченню практики (зворотній бік а.с.13);

- з 24.07.1984 по 27.08.1984 прийняти підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею на уч.ГПУ-3 та звільнений, у зв`язку з навчанням у ВНЗ (зворотній бік а.с.13, а.с.14);

- з 24.01.1992 по 31.12.1998 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею (а.с.15);

- з 24.01.2003 по 16.04.2009 призначений заступником начальника дільниці та звільнений за власним бажанням (зворотній бік а.с.15, а.с.16);

- з 24.04.2009 по 30.06.2011 прийнятий гірничим майстром (посада пов`язана з підземними роботами) (а.с.16).

При цьому позивачем на підтвердження пільгового стажу надано, крім трудової книжки, наказ Державна холдингова компанія "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 20.07.1999 №332 «Про проведення атестації робочих місць» (а.с.91); довідки 20.06.2015 №260, №289, №285 ТОВ ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.92,92,94,96); наказ Державна холдингова компанія "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 22.07.2004 №576 «Про проведення атестації робочих місць» (а.с.95); довідка ТОВ ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» від 20.06.2015 №286 (а.с.97).

З довідки від 20.06.2015 №290 Державної холдингової компанії "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" вбачається, що ОСОБА_1 у період з 24.01.1992 по 05.12.1994 виконував роботи за професією підземним гірничим майстром уч.ГПУ-3, що передбачена Списком №1; з 06.12.1994 по 10.07.1995 виконував гірничі роботи за посадою начальник підземного участка, що передбачена Списком №1; з 11.07.1995 по 16.06.2002 виконував роботу за посадою заступник начальника підземного участка (а.с.92).

У довідці від 20.06.2015 №289 Державної холдингової компанії "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" зазначено, що ОСОБА_1 у період з 21.03.1984 по 29.04.1984 виконував роботу за посадою підземний гірничий майстер уч.ГПУ-3, що передбачена Списком №1; з 24.07.1984 по 27.08.1984 виконував роботу за посадою підземний гірничий майстер уч.ГПУ-3, що передбачена Списком №1 (а.с.94).

Як зазначив відповідач, до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.07.1984 по 27.08.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, у зв`язку з ненаданням довідок про підтвердження пільгового стажу роботи.

Однак, вказане спростовується вказаними вище довідками. Крім того, суд вважає, що, навіть при їх відсутності під час подання первинної заяви позивача про призначення пенсії, відповідач в порушення пункту 4.2 Порядку № 22-1 не здійснив дій щодо витребування від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Таким чином, суд враховує, що відомості вказані в наданих позивачем довідках та трудовій книжці позивача є достатніми для зарахування спірного періоду до підземного стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Отже, суд дійшов висновку про те, що до пільгового-підземного страхового стажу необхідно зарахувати період роботи позивача з 21.03.1984 по 29.04.1984 та з 24.01.1992 по 31.12.1998, оскільки вказані періоди роботи підтверджуються записами трудової книжки позивача та довідками Державної холдингової компанії "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 20.06.2015 №289, №290 (а.с.92,94).

Що стосується періоду з 24.07.1984 по 27.08.1984, суд зазначає, що в довідці Державної холдингової компанії "Ровенькиантрацит" ДОАТ "Шахта імені "Ф.Е.Дзержинського" від 20.06.2015 №289 чітко зазначено, що в період з 24.07.1984 по 27.08.1984 виходів під землю не було (а.с.94), тому вказаний період не підлягає зарахуванню до підземного страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування відповідачем до підземного пільгового стажу позивача періодів роботи з 24.01.2003 по 16.04.2009 та з 24.04.2009 по 30.06.2011, суд зазначає наступне.

Як вже зазначав суд раніше, з трудової книжки позивача вбачається, що з 24.01.2003 по 16.04.2009 позивач призначений заступником начальника дільниці та звільнений за власним бажанням (зворотній бік а.с.15, а.с.16); з 24.04.2009 по 30.06.2011 прийнятий гірничим майстром (посада пов`язана з підземними роботами) (а.с.16).

Всі записи, які зроблені у трудовій книжці позивача за вищезазначені періоди роботи позивача відповідають Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, та будь-яких доказів про те, що ці записи зроблені невірно, або неточно, або не відповідають дійсності відповідачем суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи наявний реєстр застрахованих осіб (форма ОК-5) (зворотній бік а.с.49, а.с.51-53).

З вказаного реєстру вбачається, що в 2003 році позивач працював у роботодавця за кодом , що відповідно до відомостей про страхувальника відповідає ДХК «Ровенькиантрацит» Ш.Дзержинського.

З 2004 по 2009 рік позивач працював у роботодавця за кодом , що відповідно до відомостей про страхувальника відповідає ВП «Шахта ім.Д.Е.Дзержинського» ДП «Ровенькиантацит».

З 2010 по 2011 рік позивач працював у роботодавця за кодом , що відповідно до відомостей про страхувальника відповідає «Ровенькиантацитвуглесервіс».

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1, ЗП3014А4 для застрахованих осіб, які є працівниками, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці:

- код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам;

- код ЗП3014А4 - інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, - за списком робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України, при наявності стажу на підземних роботах.

Тобто, при здачі звітів страхувальниками до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про те, що періоди роботи позивача 24.01.2003 по 16.04.2009 та з 24.04.2009 по 30.06.2011 мають бути зараховані до підземного страхового стажу позивача.

Зарахування періодів з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 до підземного пільгового стажу вплинуть на застосування до позивача державної гарантії передбаченої статтею 8 Закону № 345-VI.

Посилання відповідача про те, що заява про перерахунок пенсії згідно Закону № 345-VI та Порядку № 22-1 до Управління від позивача не надходила, суд вважає неприйнятними, оскільки ані Закон України Про підвищення престижності шахтарської праці, ані Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вимагають від пенсіонера додаткової заяви про застосування до нього при визначенні розміру пенсії положень статті 8 Закону № 345-VI. Це є безпосереднім обов`язком відповідача, на якого покладено в силу приписів вказаних вище законів, забезпечити їх виконання і враховувати безпосередньо під час об`єктивного розгляду всіх поданих документів особою.

З урахуванням встановлених судом обставин та відповідно до наведених вище правових норм, суд наголошує, що позивач має право на зарахування до його саме підземного пільгового стажу зазначених вище періодів, та відповідно на перерахунок призначеної пенсії уз урахуванням статті 8 Закону № 345-VI.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, суд враховуючи дискреційні повноваження відповідача щодо вирішення питання перерахунку пенсії, враховуючи встановлені обставини справи, дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту з урахування наведеного є:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до підземного страхового стажу позивача під час призначення пенсії періодів роботи з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 та незастосування до ОСОБА_1 при розрахунку пенсії норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до підземного пільгового страхового стажу за списком №1 періоди роботи позивача з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 та здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії, тобто з 21.12.2017, із врахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується вимог позивача про виплату різниці в пенсії, яка склалася внаслідок перерахунку, разом з поточною виплатою пенсії одним платежем, то це питання вже стосується порядку та способу виконання рішення, а тому наразі є передчасним.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково з обранням належного та ефективного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 726,40 грн та 181,60 (а.с.4,28).

Зважаючи на те, що фактично вимоги позивача задоволені лише з корегуванням способу захисту порушених прав, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування до підземного страхового стажу ОСОБА_1 під час призначення пенсії періодів роботи з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 та незастосування до ОСОБА_1 при розрахунку пенсії норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) зарахувати до підземного пільгового стажу за списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) з 21.03.1984 по 29.04.1984, з 24.01.1992 по 31.12.1998, з 24.01.2003 по 16.04.2009, з 24.04.2009 по 30.06.2011 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати призначення пенсії, тобто з 21.12.2017, із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова