Справа № 280/3550/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 лютого 2022 року Справа № 280/3550/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікова Н.В., за участю секретаря Фесик А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження ВП №64660692 та Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №64660692 та Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.03.2021 з примусового виконання виконавчого напису №23576 від 12.02.2021 про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 11897, 19 грн. На думку позивача, оскаржувана постанова прийнята не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки відповідач не мала права приймати до виконання виконавчий документ не за місцем проживання боржника. Позивач звертає увагу, що адреса: АДРЕСА_1 , яка зазначена в оскаржуваній постанові, не має відношення до проживання (перебування) позивача, оскільки вона зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де вона зареєстрована з 2008 року.

Ухвалою судді від 05.01.2021 адміністративний позво залишено без руху.

12.05.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді 17.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку визначеному ст.287 КАС України.

27.05.2021 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на електронну адресу суду надано клопотання про зупинення провадження по справі та відзив на позовну заяву, в якому останньою зазначено, що у виконавчому написі №23576 від 12.02.2021, виданому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вказано місце проживання боржника АДРЕСА_3 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м.Києва. Оскільки до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової Марії Вікторівни надійшов виконавчий документ - виконавчий напис №23576 від 12.02.2021, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, у якому зазначалось, що боржник проживає у межах виконавчого округу м.Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 09 грудня 2020 року по справі №460/3537/20, в якій зроблено висновок, що на етапі вирішення питання про відкриття виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа у приватного виконавця відсутній обов`язок, а отже і будь-який механізм, спрямований на перевірку законності виконавчого документа та правильності визначення в ньому адреси місця проживання/перебування боржника, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від. 01.06.2021 провадження по справ зупинено.

Ухвалою суду від 17.02.2021 провадження по справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 - позивач, зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .

12.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 23576, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником по кредитному договору № Ск-174-000873/3-2008 від 12.02.2008, укладеному між ТОВ «Родовід Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт - Капітал», заборгованості за договором, строк платежу за яким настав, за період з 04 липня 2019 року по 27 січня 2021 року, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5 156, 62 грн., простроченої заборгованості за комісією у розмірі 2 268, 76 грн., несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 521, 10 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 0, 00 грн., строкова заборгованість за комісією у розмірі 407, 03 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 903, 68 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 0, 00 грн. Плата за вчинення виконавчого напису відповідно до ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» - 650 грн. (а.с.89)

26.02.2021 за вх.№ 8685 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від представника ТОВ «Вердикт Капітал» Кузьомко В.М. надійшла заява про примусове виконання рішення, а саме: виконавчого напису 23576, виданого 12.02.2021(а.с.77)

01.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64660692 виконавчим провадженням за вказаним виконавчим написом (а.с.93-94) .

22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Малковою М.В. винесено постанову по виконавчому напису № 23576 від 12.02.2021 вчиненого приватним виконавцем Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.103-104).

Не погоджуючись з вказаними постановами, вважаючи їх протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ст.22 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: 1) виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність; 2) інформація про офіс приватного виконавця; 3) реквізити договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, строк дії договору, інформація про страховика та страхову суму; 4) інформація про помічників приватного виконавця (у разі їх наявності). Приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України.

За приписами ч.1, п.4 ч.2 ст.23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з паспортними даними позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ) з 05.02.2008 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з даними Єдиного реєстру приватних виконавців України приватний виконавець Малкова М.В. має посвідчення приватного виконавця №0476 від 12.03.2020 року та здійснює діяльність в межах виконавчого округу м.Київ.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 0103.2021 ВП № 64660692 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. прийнято на підставі заяви №14135547 від 18.02.2021 від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якій зазначено місце реєстрації позивача: АДРЕСА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) (а.с. 77).

Також, до заяви про примусове виконання рішення додано виконавчий напис №23576, виданий 12.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що адресою проживання позивача є: АДРЕСА_3 , суду не надано.

Стосовно відкриття виконавчого провадження №64660692 у виконавчому окрузі міста Києва, а не за місцем реєстрації позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5942-VI від 20.11.2012 єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 7 Закону до Реєстру вноситься додаткова змінна інформація про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - інформація про податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган), а також про місце роботи та посаду (у разі оформлення посвідчення члена екіпажу).

Таким чином, суд зазначає, що чинним законодавством України покладено на особу обов`язок здійснювати реєстрацію при зміні місця проживання/перебування або письмово повідомляти орган реєстрації про своє місце перебування.

Разом з тим, відповідачем будь-яких доказів на підтвердження повідомлення позивачем органу реєстрації про своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_3 , до суду не надано.

При цьому, приписами ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції, якими є документи за виконавчим провадженням.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження №64660692, жодних доказів на підтвердження проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , стягувачем - ТОВ «Вердикт Капітал», до заяви про примусове виконання 18.02.2021 приватним виконавцем 26.02.2021, не додано.

При цьому суд звертає увагу на те, що частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується місця проживання боржника, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, суд виходить з того, що таке місце проживання боржника, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самим боржником (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом №1382-IV) або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні Закону №1382-IV.

Так, судом встановлено, що відповідачем у постанові від 01.03.2021 про відкриття виконавчого провадження №64660692, зазначено дві адреси боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_5 та другу адресу: АДРЕСА_3 , за якою у подальшому було відкрито виконавче провадження.

До заяви про примусове виконання 18.02.2021 ТОВ «Вердикт капітал» долучено виконавчий напис №23576, виданого 12.02.2021 у якому зазначено дві адреси боржника ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_5 та другу адресу: АДРЕСА_3 .

При цьому суд звертає увагу, що у кредитному договорі Ск-174-000873/3-2008 від 12.02.2008, укладеному між ТОВ «Родовід Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт - Капітал», та ОСОБА_1 , адреса місця проживання (місця реєстрації), одержання кореспонденції останньої є АДРЕСА_6 (а.с. 64-70).

Отож з установлених обставин справи вбачається, що нотаріусом під час вчинення виконавчого напису самостійно зазначено адресу АДРЕСА_3 як адресу місця проживання боржника ОСОБА_1 . Су ураховує, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не встановлює відповідних обставин, адже не викликає особу, не спілкується з нею та не отримує від неї жодної інформації. Матеріали справи також не містять доказів на підтвердження того, що вищезазначена адреса піддавалась перевірці на предмет її достовірності.

Серед іншого, суд зазначає, що норми КАС України також пов`язують місце проживання особи із зареєстрованим місцем її проживання. Так, відповідно до частини третьої статті 171 КАС України суд встановлює місце проживання фізичної особи шляхом надсилання запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Отже, законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій.

Відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.

За таких підстав, факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , не підтверджений належними та допустимими доказами, тому не може бути визнаний судом таким, що встановлений під час вирішення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. питання про прийняття до виконання виконавчого напису №23576, виданого 12.02.2021 та відкриття виконавчого провадження №64660692.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Викладене вище узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, відповідно до якої, отримавши заяву стягувача про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в якій, як і в указаному виконавчому документі, зазначено дві різні адреси боржника, приватний виконавець не міг не звернути уваги, що ці адреси, якщо вирішувати питання про прийняття до виконання цього виконавчого документа, відсилають до різних виконавчих округів (Львівська область та місто Київ відповідно). Звідси виникає потреба з`ясування місця проживання боржника як умови прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, територіальним округом якої є місто Київ (пункт 81 постанови). Верховний Суд дійшов висновку про те, що сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якої охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою (п.86 постанови).

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, жодних дій, передбачених ч.5 ст.24 ЗУ "Про виконавче провадження" відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. - не вчинено.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідачем за наявності достовірної інформації про зареєстроване місце проживання боржника (позивача) у АДРЕСА_2 в іншому виконавчому окрузі, прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності.

Вказаний висновок суду також узгоджується з правовою позицію Верховного Суду, яка знайшла своє відображення у постанові від 15 липня 2021 року по справі № 380/9335/20.

Крім того, суд враховує, що Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя. від 29.11.2021 виконавчий напис №23576 від 12.02.20221 визнано таким, що не підлягає виконанню оскільки при його вчиненні нотаріусом був порушений порядок, не перевірено безспірність вимог.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження ВП №64660692 від 01.03.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.03.2021.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 908,00 грн.

Відтак, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь Головіної Т.М.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 140, РНОКПП НОМЕР_3 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, ), про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни про відкриття виконавчого провадження ВП №64660692 від 01.03.2021 та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.03.2021.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядку, визначеному ст.272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядку, встановленому ч. 6 ст.287 КАС України.

Суддя Н.В, Стрельнікова