Справа № 640/24209/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Київ № 640/24209/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "А.Т.Н." до Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання утриматись від дій,

встановив:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватного підприємства "А.Т.Н." (надалі також - позивач) до Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації (надалі також - відповідач-1, Київська ОДА), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача, які полягали у проведенні 26.08.2020, 15.09.2020, 18.09.2020, 25.09.2020, 30.09.2020 перевірки ПП "А.Т.Н." щодо виконання останнім умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №№14, 85, 2016-17-7, 62, 61, 70, 35, 2016-17-8.

Зобов`язати відповідача утриматись від проведення перевірок виконання позивачам умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що дії відповідача, які полягали у проведенні позачергової та чергової перевірок та прийняті за їх результатами рішення є протиправними, оскільки порушують норми Закону України "Про автомобільний транспорт" та постанови KM України "Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" від 03.12.2008 року № 1081. Також зазначає, що про відсутність у відповідача компетенції самостійно здійснювати перевірку виконання позивачем умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування на дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Київській обласній державній адміністрації вчиняти дії, направлені на дострокове розірвання з позивачем договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №2016-17-7 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №716 "Вишневе (зал. Ст. Жуляни) - Київ АС "Дечна", №62 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №727 "Калинівка - Київ АС "Київ"), №61 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №301 "Вишневе - Київ АС "Дачна"), №70 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №704 "Бровари - Київ АС Дарниця"), №85 від 22.05.2019 (автобусний маршрут №768 "Чорногородка - Київ АС "Дачна"), №35 від 31.07.2020 (автобусний маршрут №778 "Яблунівка - Київ АС "Дачна"), №2016-17-8 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №720 "Боярка (пл.Леніна) - Київ АС "Київ") та заборонити Управлінню пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації вчиняти дії, направлені на проведення перевірок виконання Приватним підприємством "А.Т.Н." умов договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладених з Київською обласною державною адміністрацією.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.10.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021, заяву ПП "А.Т.Н." про забезпечення адміністративного позову задоволено повністю.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Між ПП "А.Т.Н." та Київською ОДА укладено наступні договори про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті №716 "Вишневе" (зал. Ст.Жуляни) - Київ АС "Дачна": №2016-17-7 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №716 "Вишневе (зал. Ст. Жуляни) - Київ АС "Дачна"; №14 від 22.11.2017 (автобусний маршрут №306 "Крюківщина - Київ АС "Київ"); №62 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №727 "Калинівка" - Київ АС "Київ"); №61 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №301 "Вишневе - Київ АС "Дачна"); №70 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №704 "Бровари - Київ АС Дарниця"); №85 від 22.05.2019 (автобусний маршрут №768 "Чорногородка - Київ АС "Дачна"); №35 від 31.07.2020 (автобусний маршрут №778 "Яблунівка - Київ АС "Дачна"); №2016-17-8 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №720 "Боярка (пл.Леніна) - Київ АС "Київ").

Протягом серпня-вересня 2020 року управлінням пасажирських перевезень Київської ОДА проведено ряд позачергових перевірок виконання підприємством зазначених договорів, за результатами яких складено акти про виявлені порушення на направлено повідомлення про усунення порушень, а також прийнято рішення про дострокове розірвання договорів по маршруту, а саме: Акт від 15.09.2020 по договору №85 від 22.05.2019 (автобусний маршрут №768 "Чорногородка - Київ АС "Дачна"); Акт від 15.09.2020 по договору №2016-17-7 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №716 "Вишневе (зал. Ст. Жуляни) - Київ АС "Дачна"; Акт від 15.09.2020 по договору №62 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №727 "Калинівка" - Київ АС "Київ"); Акт від 15.09.2020 по договору №61 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №301 "Вишневе - Київ АС "Дачна"); Акт від 18.09.2020 по договору №70 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №704 "Бровари - Київ АС Дарниця"); Акт від 25.09.2020 по договору №35 від 31.07.2020 (автобусний маршрут №778 "Яблунівка - Київ АС "Дачна"); Акт від 25.09.2020 по договору №2016-17-8 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №720 "Боярка (пл.Леніна) - Київ АС "Київ"; Акт від 26.08.2020, розпорядження від 28.08.2020 про дострокове розірвання договору №14 від 22.11.2017 (автобусний маршрут №306 "Крюківщина - Київ АС "Київ"); Акт від 30.09.2020 по договору №61 від 06.04.2018 (автобусний маршрут №301 "Вишневе - Київ АС "Дачна"); Акт від 30.09.2020 по договору №2016-17-7 від 10.06.2016 (автобусний маршрут №716 "Вишневе (зал. Ст. Жуляни) - Київ АС "Дачна".

Вважаючи позачергові перевірки відповідача з виконання ПП "А.Т.Н." умов договорів на предмет дотримання норм законодавства України про автомобільний транспорт протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III, (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-III реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації формують у приміському та міжміському сполученні мережу автобусних маршрутів загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області, та здійснюють в межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

У разі проведення позапланових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

Приписами статті 7 Закону № 2344-III передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати. (частина перша статті 31 Закону № 2344-III ).

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. (частина перша статті 42 Закону № 2344-III).

У відповідності до статті 3 Закону України "Про автомобільний транспорт" цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Як вбачається із позовної заяви позивач посилається на незаконність проведення відповідачем позачергових перевірок, зокрема в частині, що перевірку проводив один представник відповідача, за відсутності представників відповідних органів державної влади та представників перевізника, що позбавило позивача можливості бути присутнім та надавати пояснення. Однак, такі перевірки позивача здійснювались в частині виконання позивачем умов вище зазначених Договорів про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та у відповідності до актів про виявленні порушення умов договорів про організацію таких перевезень, в яких зафіксовано порушення перевізником подібних умов договорів.

Стосовно проведення перевірки лише одним представником організатора - перевірка проводилась в присутності головного спеціаліста відділу контролю здійснення пасажирських перевезень управління пасажирських перевезень КОДА, а також за участі головного спеціаліста відділу контролю здійснення пасажирських перевезень управління пасажирських перевезень КОДА Печенєвського В.С., що підтверджується копіями актів, складених за наслідками проведеної перевірки.

Поряд з цим, відповідними Договорами передбачено, що позачергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються організатором (уповноваженими представниками організатора) у випадках:

- подання перевізником заяви організатору про здійснення перевірки дотримання умов Договору, в тому числі заяви про зміну умов Договору;

- виявлення факту подання перевізником недостовірних або не в повному обсязі даних, які перевізник зобов`язаний подати відповідно до умов Договору;

- перевірка виконання Перевізником листів-повідомлень про усунення виявлених порушень умов Договору, виданих за результатами проведення чергових, позачергових перевірок та перевірок дотримання умов Договорів щодо готовності роботи у весняно-літній та/або осінньо-зимовий період.

- надходження звернень фізичних та/або юридичних осіб, та/або органів державної влади або місцевого самоврядування про порушення Перевізником умов Договору;

- неподання у встановлений термін Перевізником документів та/або інформації, обов`язок подання яких передбачених умовами цього Договору без поважних причин;

- отримання від перевізника листа про розірвання Договору або направлення перевізнику листа-повідомлення про розірвання Договору, перевірка в даному випадку здійснюється до дати закінчення строку дії Договору відповідно до листа (повідомлення) про розірвання Договору;

- в інших випадках, при яких нездійснення негайного втручання організатора, може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в Київській області.

З вищевикладеного вбачається, що підставами для проведення позачергової перевірки є виключні підстави, передбачені Договорами.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, позивачем зазначені вимог Договорів дотримано не було, що знайшло своє підтвердження в актах перевірки про виявлені порушення виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, та не спростовано позивачем в ході розгляду адміністративної справи.

Суд звертає увагу на те, що всі заперечення позивача зводяться не до обґрунтування відсутності в діях ТОВ "Запорізька перевізна компанія" порушень вимог укладених Запорізькою ОДА договорів, а до порушення відповідачем порядку встановлення таких порушень, разом з тим зазначені доводи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки спростовані в ході судового розгляду справи.

Обставини на які посилався позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, а саме, що перевірку проводив один представник відповідача, за відсутності представників відповідних органів державної влади та представників перевізника, спростовані матеріалами справи, а також умовами договорів.

Суд зазначає, що після підписання між сторонами Договорів, сторони перейшли до договірних відносин. За таких обставин, сторони повинні були керуватися положеннями закріпленими у таких Договорах.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст.9, ст.72, ч.ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене, в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на те, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що встановлені нормами чинного законодавства та зазначених договорів, а позивачем не спростовано порушень про які йшло в актах, що стали підставою для розірвання умов зазначеного договору.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач: Приватне підприємство "А.Т.Н." (03062, м.Київ, вул.Чистяківська, 2а, офіс 500, ).

Відповідач: Управління пасажирських перевезень Київської обласної державної адміністрації (01196, м.Київ, пл.Лесі Українки, 1, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій