Справа № 280/1166/21
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/1166/21
Суддя І інстанції Кисіль Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року у справі №335/13894/16а, починаючи з серпня 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зупинити проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року у справі №335/13894/16а, починаючи з серпня 2020 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі менше ніж 5626,07 на місяць з 01.08.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі не менше ніж 5626,07 грн. на місяць з 01.08.2020 року з урахуванням здійснених пенсійних виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю дій відповідача, оскільки перерахунок, внаслідок якого пенсія позивача зменшилась, було проведено на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року у справі №335/13894/16-а, яке в силу ст. 370 КАС України є обов`язковим до виконання. Вказує про те, що суд першої інстанції зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії позивачу в розмірі не менше ніж 5626,07 грн. на місяць з 01.08.2020 року з урахування здійснених пенсійних виплат фактично втрутився у дискреційні повноваження відповідача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі №335/13894/16а, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 17.17.2020, позов ОСОБА_1 задоволено: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 01.10.2016 з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позивач подав заяву звернувся до відповідача із заявою про виконання рішення суду Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі №335/13894/16.

Відповідач листом від 18.08.2020 №7155/Т-02/8-0800/20 повідомив позивача про проведений перерахунок пенсії на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі №335/13894/16а. Крім того, у листі зазначено, що при виконанні рішення суду пенсія зменшується з 01.03.2019 з 4894,18 грн. до 4756,05 грн.; з 01.04.2019 з 5063,09 грн. до 4857,52 грн.; з 01.07.2019 з 5071,13 грн. до 4865,56 грн.; з 01.12.2019 з 5080,01 грн. до 4874,44 грн.; з 01.05.2020 з 5617,19 грн. до 5389,01 грн.; з 01.07.2020 з 5626,07 грн. до 5397,89 грн. На теперішній час сума доплат складає: 33253,87 грн., переплат 3723,26 грн., до виплати 29530,61 грн. Розмір пенсії в подальшому складає 5397,89 грн.

27.10.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив відповідача починаючи з серпня 2020 року зупинити проведення перерахунку пенсії на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 по справі №335/13894/16а. Позивачем також надано відповідачу докази погашення переплати у розмірі 3723,26 грн.

Відповідач листом від 09.11.2020 №10018-9734/Т-02/8-0800/20 повідомив позивача, що рішення суду є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій. Після отримання управлінням постанови Верховного Суду від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, якою зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя перерахувати позивачу пенсію за віком з 01.10.2016 року з урахуванням ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, було виконано негайно. Невиконання рішення суду тягне за собою адміністративну відповідальність. Таким чином змінити пенсійні виплати не має законних підстав.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача звернувся з даним позовом до суду.Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі №335/13894/16а було здійснено перерахунок пенсії позивача. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився зокрема, з 01.07.2020 з 5626,07 до 5397,89 грн.

Не надаючи оцінку правильності виконання відповідачем постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 у справі №335/13894/16а, оскільки це виходить за межі предмету розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.4 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналогічні вимоги знайшли своє підтвердження і в п.2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України N 2148-VIII, 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Отже, здійснивши перерахунок пенсії та встановивши те, що внаслідок такого перерахунку розмір пенсії позивача зменшився, відповідач не мав правових підстав для виплати позивачу пенсії у розміру меншому, ніж той, який раніш був обчислений, за умови того, що розмір раніш обчисленої пенсії відповідав вимогам чинного законодавства. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування вищенаведених положень Законів №1058 та N 2148-VIII не залежить від того, чи зроблений перерахунок пенсії органом Пенсійного фонду на виконання рішення суду чи з інших підстав.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що дій відповідача щодо виплати пенсії позивачу у розмірі меншому, ніж той, який існував до її перерахунку, не можуть бути визнані правомірними.

Визначаючи спосіб захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції, враховуючи суть порушеного оправа, вважає, що належним та достатнім способом захисту такого права є зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії у розмірі, який існував до її перерахунку, а відтак, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі не менше ніж 5626,07 грн. на місяць з 01.08.2020 року з урахуванням здійснених пенсійних виплат.

При цьому, в цьому випадку відсутні втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки положеннями Законів №1058 та N 2148-VIII не визначено іншої міри поведінки, окрім як виплачувати пенсію в раніше встановленому розмірі у випадку, якщо після проведеного перерахунку розмір цієї пенсії зменшується.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 15 лютого 2021 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко