Справа № 420/26009/21
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 17 грудня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% від сум грошового забезпечення та застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність;

2.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 05.02.2021 року ЮО95765 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що йому було призначено пенсію за вислугу років у пільговому обчисленні в розмірі 90% грошового забезпечення. Однак, територіальний орган пенсійного фонду безпідставно зменшив основний розмір його пенсії з 90% до 70% від сум грошового забезпечення, а також обмежив розмір виплачуваної пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак йому було відмовлено.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 22.12.2021 залишено позовну заяву без руху та встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

10 січня 2022 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24 січня 2022 року до суду (вх.№ЕП/2394/22) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що 19.08.2021 набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі №420/6629/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення згідно із довідкою Одеського обласного військового комісаріату від 02.04.2018 №ЮЮ95765 про розмір грошового забезпечення, що враховувалась для перерахунку пенсій станом на 01.03.2018, то перерахунок пенсії проведено з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України №2262, з врахуванням оновленої довідки від 05.02.2021 №ЮЮ95765. Також, відповідач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не обмежувало пенсію позивача 10 прожитковими мінімумами, оскільки її розмір на 01.01.2022 складає 16573,52 грн, що не перевищує вищезазначених обмежень.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Відповідно до перерахунку пенсії за вислугу років (а.с.56, 57), позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 по справі №420/2896/19 визнано неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 08.02.2019р. №164/р-11, викладеної у листі від 08.02.2019р. №164/р-11 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018р. перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2018р. із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі №420/6629/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО95765 від 05 лютого 2021 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок суми пенсії позивачу на підставі довідки №ЮО95765 від 05 лютого 2021 року про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до перерахунку пенсії позивача з 01.05.2018 (а.с.58) та з 01.01.2020 (а.с.59) позивачу було визначено пенсію за вислугу років у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 (а.с.60) та з 01.10.2021 (а.с.61) на підставі рішення суду позивачу було визначено пенсію за вислугу років у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення та визначений її розмір з 01.10.2021 16573,52 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії позивача з розрахунку 90% грошового забезпечення (а.с.21).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на вищевказану заяву надано відповідь у формі листа від 01.12.2021 №22895-20740/Р-02/8-1500/21 (а.с.22), відповідно до якого відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що 19.08.2021 набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі № 420/6629/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії за рішенням суду по справі №420/2896/19 у розмірі 90% грошового забезпечення згідно із довідкою Одеського обласного військового комісаріату від 02.04.2018 №ЮО95765 про розмір грошового забезпечення, що враховувалась для перерахунку пенсій станом на 01.03.2018, то перерахунок пенсії проведено з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням оновленої довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05.02.2021 №ЮО95765.

Як зазначено у листі, у разі незгоди із зазначеним рішенням воно може бути оскаржене до Пенсійного фонду України або в судовому порядку.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення з 90% до 70% при проведенні перерахунку ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення 05.02.2021 №ЮО95765, а також обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з положеннями ч.2 ст.9 вищезазначеного закону, до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року.

Частина 18 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частинами 1, 4 статті 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 31 липня 2002 року, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції від 31 липня 2002 року, чинній на час призначення позивачу пенсії) було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. ( Частина друга статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3946-12 від 04.02.94, в редакції Закону N 103/96-ВР від 25.03.96, із змінами, внесеними згідно із Законом N 51-IV ( 51-15 ) від 04.07.2002 - набирає чинності з дня введення в дію Закону України «Про Державний бюджет України на 2003 рік»).

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80».

Крім того, в подальшому, Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні") максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті ч.1 ст.58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та прирівняним до них особам має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії (у випадку збільшення відсоткового розміру грошового забезпечення після призначення пенсії норма, яка діяла станом на момент такого збільшення), а внесені Законами України від 08.07.2011 року №3668 та від 27.03.2014 року №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 90% грошового забезпечення.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям вищезазначених законів.

За вказаних обставин, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові 27 лютого 2018 року у справі № 642/3284/17, від 31 січня 2018 року у справі №523/4930/15-а.

Крім того, в рішенні від 4 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася внаслідок внесення змін до положень частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI у 2011 році, ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено у наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Отже, підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що обмеження розміру пенсії позивача до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені частиною 7 статті 43 Закону від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

Проте, з перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 від 27.09.2021 (а.с.60), вбачається обмеження пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром (14970,00 грн), що не може вважатися правомірним.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як зазначено в п.4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку та обмеження її максимальним розміром, а тому його дії, що виразились у зменшенні розміру пенсії позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку, є протиправними.

Отже, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% від сум грошового забезпечення та застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність та, відповідно, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 05.02.2021 року ЮО95765 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про здійснення виплати з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 05.02.2021 року ЮО95765 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність, суд зазначає таке.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсій від 01.04.2019 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність.

Відповідно питання щодо виплати різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку є похідними і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Суд зауважує, що спору щодо виплати різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому такі вимоги є передчасними.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2021 року по справі №580/1285/20.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити часткового.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% від сум грошового забезпечення та застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року та обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 01.04.2019 року пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 05.02.2021 року ЮО95765 в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які тратили працездатність.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА