Справа № 420/25074/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «НІККА» (65023, Одеська область, м. Одеса, пров. Маланова, 6, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «НІККА» (далі Підприємство) з позовом до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021р. № 3022916/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 1 від 19.07.2021р. датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021 року № 3022910/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 03.06.2021р. датою її подання;

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021р. № 3022912/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 3 від 18.06.2021р. датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Підприємство створено в 2002 році та його основним видом діяльності є продаж підшипників.

05.02.2020 року між позивачем та ПАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» був укладений договір поставки підшипників № 028/1912. На підставі зазначеного договору, згідно з накладною №1 вiд 19.07.2021р., була проведена реалізація підшипників на суму 412 800,00 грн. iз ПДВ. За результатами цієї господарської операції було складено податкову накладну №1 вiд 19.07.2021року. Підшипники придбавалися у іноземного контрагента ITM, про що свідчить інвойс № 28/04/2021 вiд 28.04.2021 р. на суму 9 616,00 Евро. Ввезення товару на територію України підтверджується митною декларацією UA100320/2021/285676. Оплата митного оформлення у розмiрi 85 000 грн. була здійснена згiдно платіжного доручення № 51 вiд 14.07.2021р. Послуги митного брокера (ФОП ОСОБА_1 ) були сплачені згідно рахунку фактури № 21 від 15.07.2021р. Перевозка товару з таможеного пункту у м. Київ до м. Крамоторськ, вул. Катеринича, 26 було проведено ФОП ОСОБА_2 на підставі договору-заявки на перевезення №73 від 15.07.2021р. Надання послуг оформлено актом прийому передачі виконаних робіт №73 від 16.07.2021р. За результатами даної господарської операції зареєстрована податкова накладна № 73 від 16.07.2021р. Доставка підшипників до ПАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» здійснювалась ТОВ «ВОСТОКПРОМЦЕНТР», згідно договору No23/01 вiд 23.01.2019p. Надання послуг підтверджується товарно-транспортною накладною №2 вiд 06.05.2021р. та актом надання послуг №9 вiд 31.07.2021 р.

28 липня 2021 року Підприємством було подано до Головного управління ДПС в Одеській області Податкову накладну № 1 від 19.07.2021 року на загальну суму 412 800 грн., у тому числі ПДВ 68800 грн. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрацію ПН зупинено того ж дня, про що зазначено у Квитанції, з наступної причини: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 19.07.2021 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Підприємство було подано до Головного управління ДПС в Одеській області пояснення та копії документів, що підтверджують реальність здійсненої господарської операції.

26.08.2021 року відповідачем було прийнято рішення № 3022916/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.07.2021 року через: «Ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Підприємство зазначає, що формою вiдповiдного рішення передбачена конкретизація документів, які не надано, шляхом підкреслення, у оскаржуваному рішенні таке зроблено не було. Крім того, у графі «Додаткова інформація» також відсутня будь-яка уточнювальна інформація. Це свідчить про абсолютну безпідставність та необґрунтованість рішення від 26.08.2021р. № 3022916/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.07.2021 року, з огляду на те, що позивачем було надано до контролюючого органу вичерпне документальне підтвердження інформації, на підставі якої було складено вказану податку накладну.

Також, у зв`язку з проведенням господарської операції (реалізація підшипників) на суму 502,20 грн. на підставі Договору поставки підшипників № 01/10-2019 від 01.10.2019 року укладеного між позивачем та ТОВ «Дмитрівська птахофабрика», Підприємством 03.06.2021 року було складено Податкову накладну № 2 та подано 08.06.2021 року її для реєстрації в ЄРПН. Однак, реєстрацію ПН № 2 було зупинено з тих саме підстав, що і реєстрацію ПН № 1, а саме: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.06.2021 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Позивачем у відповідності до пп. 3 п. 11 Порядку № 1165, були надані пояснення та копії документів до Головного управління ДПС в Одеській області.

26.08.2021 року відповідачем було прийнято друге рішення № 3022910/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 18.06.2021 року через: «Ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних». Разом з цим, відповідачем не було підкреслено яких саме документів Підприємством не було надано.

18.06.2021 року, на підставі Договору поставки підшипників № 028/1912 від 05.02.2020 року, згідно із накладною № 3 від 18.06.2021 року, була проведена реалізація підшипників на суму 105 600 гривень із ПДВ. За результатами цієї господарської операції було складено податкову накладну № 3 від 18.06.2021 та подано її 05.07.2021 року. Підшипники придбавалися у ТОВ Група компаній «СПЗ» на підставі міжнародного контракту № 2021-03-25 та ввезено на митну територію України 10.06.2021 року згідно МД UA700020/2021/003250, оплата за товар проведена 11.05.2021 року.

Реєстрація податкової накладної № 3 від 18.06.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена з тих саме підстав, що і реєстрацію ПН № 1 та № 2, а саме: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 18.06.2021 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивачем у відповідності до пп. 3 п. 11 Порядку № 1165, були надані пояснення та копії документів до Головного управління ДПС в Одеській області.

26.08.2021 року відповідачем було прийнято рішення № 3022912/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 18.06.2021 року через: «Ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних». Разом з цим, відповідачем не було підкреслено яких саме документів Підприємством не було надано, що свідчить про абсолютну безпідставність та необґрунтованість рішення.

На думку позивача, оскаржувані рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або здійснення обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

29.12.2021 року від представника ГУ ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача є повністю необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Рішеннями комiсiї регіонального рівня вiд 10.07.2020 № 92913 ПП «НIККА» включено до переліку ризикових платників податку. В подальшому, з урахуванням отриманих документів, комісією прийнято рішення №100152 вiд 16.09.2021 про відповідність ПП «НІККА» критеріям ризиковості на підставі п. 8 Критеріїв ризиковостi платника податку. Також, ПП «НІККА» було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПК/РК для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної. На виконання п. 11 Порядкiв №1165 позивачем було подано до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено №5 вiд 26.05.2021 року (стосовно податкової накладної № l вiд 06.05.2021), № 6 вiд 26.05.2021 року (стосовно податкової накладної №3 вiд 14.05.2021), №12 вiд 23.08.2021 року (стосовно податкової накладної №1 вiд 03.06.2021). Позивачем в підтвердження реальності відображених у податковій накладній господарських операцій також не було надано жодного бухгалтерського документа (наприклад, оборотно - сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10, 15, 30, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до Спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених господарських операцій, що б сприяло підтвердженню настання реального економічного ефекту для позивача від господарських операцій, відображуваних у ПН позивача (наявність ділової мети)). Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення від 01.06.2021 № № 2721358/32274344, 2721359/32274344, вiд 26.08.2021 № 3022911/32274344 у зв`язку із тим, що позивачем не подано документи, передбачені п.5 Порядку № 520.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області та ДПС України стверджують, що вiдповiдачами доведено обґрунтованість виникнення у контролюючого органу підстав для зупинення реєстрації податкових накладних. В свою чергу, позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасним, в той час, як належним способом захисту порушеного права с зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року було відмовлено у задоволені клопотання відповідача про призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, яке надійшло до суду одночасно з відзивом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «НІККА», , зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку 11.11.2002 року. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності ПП «НІККА» за КВЕД є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткованням для добувної промисловості та будівництва; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у. Засновником підприємства є ОСОБА_3 .

05 лютого 2020 року між позивачем, як постачальником, та ПрАТ «Новокрамоторський машинобудівний завод», як покупцем був укладений Договір поставки № 028/1912, згідно з п.п. 1.1 якого: Постачальник зобов`язується передати Покупцю у встановлені терміни підшипники (надалі "Продукція"), зазначені у Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язаний прийняти її та сплатити у порядку, встановленому цим Договором. Продукція, що поставляється за специфікацією №1, буде використана для шевронного валу за контрактом № 26/19-16 від 13.04.2016 р.

03 червня 2021 року позивач склав податкову накладну № 2 на загальну суму коштів 502,20 гривень, для реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказана ПН була складена за результатом проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «Дмитрівська птахофабрика». Проте, 08.06.2021 року реєстрацію ПН № 2 було зупинено Головним управлінням ДПС в Одеській області з наступним обґрунтуванням: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.06.2021 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23 серпня 2021 року позивач надав письмові пояснення з приводу зупиненої реєстрації ПН № 2 в яких зазначив, що має нерухоме майно, найманих працівників та належним чином виконує взяті на себе обов`язки з господарських договорів. Разом з поясненнями позивач надіслав відповідачу наступні документи докази про реальність проведеної господарської операції:

Акт Надання послуг №11 від 30.06.2021р.;

Податкова накладна №134 від 02.06.2021;

Експрес-накладна №1837 від 02.06.2021р.

Видаткова накладна № 0206055 від 02.06.2021 року;

Товарно-транспортна накладна № 2 від 03.06.2021р.;

Накладна № 2 вiд 03.06.2021 р.;

Договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 23/01 вiд 23.01.2019 p.;

Договір оренди № М6/16-1 вiд 01.01.2021р.;

Договір суборенди № СА-196 вiд 07.10.2020р.;

Договір оренди нежитлового приміщення № 02/04/21 від 02.04.2021р.

В подальшому, 26 серпня 2021 року Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла Рішення № 302210/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 03.06.2021 року на загальну суму з урахуванням ПДВ 502,2 гривень. Причина відмови: у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити).

18 червня 2021 року позивач склав податкову накладну № 3 на загальну суму коштів 105 600,00 гривень, для реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказана ПН була складена за результатом проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «НОВОКРАМОТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД». Проте, 05.07.2021 року реєстрацію ПН № 3 було зупинено Головним управлінням ДПС в Одеській області з наступним обґрунтуванням: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 18.06.2021 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

23 серпня 2021 року позивач надав письмові пояснення відповідачу з приводу зупиненої реєстрації ПН № 3 в яких зазначив, що має нерухоме майно, найманих працівників та належним чином виконує взяті на себе обов`язки за господарськими договорами. Разом з поясненнями позивач надіслав відповідачу наступні документи докази про реальність проведеної господарської операції:

Акт Надання послуг №11 від 30.06.2021р.;

Платіжне доручення №22 від 04.06.2021;

Акт здачі-приймання виконаних послуг (робіт) № ДЛ-260 вiд 10.06.2021р.;

Накладна № 3 вiд 18.06.2021р.;

Митна декларація UA 003250;

Інвойс № 29/06 вiд 29.06.2021 р.;

Договір оренди № 6/16-1 вiд 01.01.2021р.;

Договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 23/01 вiд 23.01.2019р.;

Договір суборенди № СА-196 вiд 07.10.2020р.;

Договір оренди нежитлового приміщення № 02/04/21 вiд 02.04.2021р.;

Договір поставки №028/1912 вiд 05.02.2020р.;

Контракт № 2021-03-25 вiд 25.03.2021 р.;

Договір доручення № 22-09.15 вiд 02.06.2021р.

В подальшому, 26 серпня 2021 року Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла Рішення № 3022912/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 18.06.2021 року на загальну суму з урахуванням ПДВ 105600 гривень. Причина відмови: у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити).

19 липня 2021 року позивач склав податкову накладну № 1 на загальну суму коштів 412 800 гривень, для реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказана ПН була складена за результатом проведеної господарської операції між позивачем та ТОВ «НОВОКРАМОТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД». Проте, 28.07.2021 року реєстрацію ПН № 1 було зупинено Головним управлінням ДПС в Одеській області з наступним обґрунтуванням: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 19.07.2021 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24 серпня 2021 року позивач надав письмові пояснення з приводу зупиненої реєстрації ПН № 1 в яких зазначив, що має нерухоме майно, найманих працівників та належним чином виконує взяті на себе обов`язки з господарських договорів. Разом з поясненнями позивач надіслав відповідачу наступні документи докази про реальність проведеної господарської операції:

Рахунок № 21 від 15.07.2021 року;

Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR N TKRU4218119/1;

Акт надання послуг № 9 від 31.07.2021р.;

Податкова накладна №73 від 16.07.2021р.;

Договір-заявка на перевезення вантажів №73 вiд 15.07.2021р.;

Акт прийому-передачі виконаних робіт №73 вiд 16.07.2021р.;

Платіжне доручення № 51 від 14.07.2021 р.;

Товарно-транспортна накладна від 15.07.2021 р.;

Видаткова накладна № 1 вiд 19.07.2021р.;

Митна декларація UA100320/2021/285676;

Інвойс № 28/04/20214 вiд 28.04.2018р.;

Договір оренди № М6/16-1 від 01.01.2021р.

Договір суборенди № СА-196 вiд 07.10.2020p.;

Договір оренди нежитлового приміщення № 02/04/21 від 02.04.2021 р.;

Договір поставки № 028/1912 від 05.02.2020 року.

В подальшому, 26 серпня 2021 року Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла Рішення № 3022916/32274344 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.07.2021 року на загальну суму з урахуванням ПДВ 412 800 гривень. Причина відмови: у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити).

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ПП «НІККА» від 16.09.2021 року № 100152 прийнято з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме п. 8 Критеріїв. Суд звертає увагу відповідача на те, що вказане рішення було прийнято ним після винесення оскаржуваних рішень про відмову реєстрації податкових накладних.

Також, щодо посилань позивача на Рішення № 92913 від 10.07.2020 року про відповідність/невідповідність платника податку (ПП «НІККА») на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, суд зазначає наступне.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі ПН/РК, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно пункту 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Так, відповідно до отриманих позивачем квитанцій, реєстрація спірних накладних зупинена з одних і тих самих підстав: відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Суд зазначає, що Критерії ризиковості платника податку є Додатком №1 до Порядку №1165.

Відповідно до Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, одним із критеріїв ризиковості здійснення платника податку є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8).

Так, в своїх Квитанціях від 08.06.2021, 05.07.2021 та 28.07.2021 року контролюючий орган запропонував надати платником податку пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Разом з тим, вищезазначені Квитанції відповідача не містять інформації, які саме документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

У відповідь на вказані квитанції позивач надіслав відповідачу Повідомлення про подання пояснень та пакет вищезазначених копій документів щодо податкових накладних.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними спірними рішеннями комісії ГУ ДПС в Одеській області відмовлено у реєстрації податкових накладних № № 2, 3, 1, а підставою зазначених рішень зазначено неподання платником податку копій документів, при цьому рішення не містять підкреслень тих документів, які позивачем не надано.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів.

Натомість, під час зупинення реєстрації спірних накладних та відмови у їх реєстрації Головне управління ДПС в Одеській області не посилалось на рішення № 92913 від 10.07.2020 року, тим самим лишило позивача можливості надати свої пояснення та обґрунтування правомірності поданих накладних та реальності господарських операцій. Податковий орган не вказав (не підкреслив) які саме докази йому необхідні для проведення реєстрації податкових накладних № 2, 3, 1 в ЄРПН, тому його посилання на не подання позивачем необхідних документів передбачених пунктом 5 Порядком № 520 є помилковими, позивач документи подав на власний розсуд оскільки податковим органом не було зазначено вид документів які йому потрібні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 26.08.2021 № 3022910/32274344, № 3022912/32274344 та № 3022916/32274344 є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

В той же час, варто зазначити, що оскаржувані рішення Головного управління ДПС в Одеській області у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України - є індивідуальними актами.

Так, загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття таких рішень у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) у справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (заява № 28924/04) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати складені позивачем податкові накладні №1 від 06.05.2021 року, № 3 від 14.05.2021 року та податкову накладну №1 від 03.06.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію, і задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 6810,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 177 від 19.11.2021 року.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 6810,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «НІККА» (65023, Одеська область, м. Одеса, пров. Маланова, 6, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021р. № 3022916/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 1 від 19.07.2021р. датою її подання.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021 року № 3022910/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 03.06.2021р. датою її подання.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 26.08.2021р. № 3022912/32274344 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну № 3 від 18.06.2021р. датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Приватного підприємства «НІККА» (65023, Одеська область, м. Одеса, пров. Маланова, 6, ) понесені судові витрати у розмірі 6 810,00 гривень.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук