Справа № 320/5485/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5485/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи - компанії "Gound Support and Terminal Solutions LTD" про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовка А.В. від 17.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62367973 з примусового виконання виконавчого листа №2к/359/8/2015, виданого 15.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №320/5485/20 у зв`язку з тим, що спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. У вказаній постанові суд апеляційної інстанції вказав, що спору у даній справі віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною.

Компанія "Gound Support and Terminal Solutions LTD" у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» зареєстровано як юридичну особу 23.03.1993, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.11.2017.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2018 у справі №359/9108/15-ц за скаргою компанії Gound Support and Terminal Solutions LTD на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 26.07.2018 встановлено наступні обставини.

Рішенням МКАС при ТПП України від 04.08.2015 з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD стягнутий борг по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсінгу повітряних суден в розмірі 1060000 євро, пеня в розмірі 59621 євро 37 центів, борг по сплаті процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 11761 євро 64 центів, витрати на оплату правової допомоги в розмірі 1060 євро та витрати на оплату арбітражного збору в розмірі 18840 євро 16 центів.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2015 наданий дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 04.08.2015 про стягнення з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD боргу по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсінгу повітряних суден в розмірі 26 871 000 гривень, пені в розмірі 1 511 401 гривні 73 копійок, боргу по сплаті процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 298 157 гривень 57 копійок, витрат на оплату правової допомоги в розмірі 26 871 гривні та витрат на оплату арбітражного збору в розмірі 477 598 гривень 6 копійок.

Головним державним виконавецем ВПВР Департаменту ДВС МЮ України Нещадим І.С. 20.04.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50909210 з виконання виконавчого листа №359/9108/15-ц, виданого 15.03.2016 на підставі цього судового рішення.

ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 02.11.2016 перерахувало на рахунок компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD грошові кошти в розмірі 530000 євро, а 23.05.2017 - ще 530000 євро.

Головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮ України Нещадим І.С. 12.06.2017 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №50909210 у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення.

Розмір грошових коштів, перерахованих ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рахунок компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD, становить 1060000 євро (530000 + 530000). Такий розмір грошових коштів відповідає розміру боргу по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсінгу повітряних суден.

Також Бориспільським міськрайонним судом Київської області встановлено, що з п.70 платіжних доручень в іноземній валюті №161 від 02.11.2016 та №10 від 23.05.2017 вбачається, що призначенням платежів вказано виконання договору купівлі-продажу спецмашин для проведення де/антиайсінгу повітряних суден №52-29/7-1 від 1912.2013 та рішення МКАС при ТПП України від 04.08.2015, а не ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2015.

Водночас, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази на підтвердження того, що ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» сплатило компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD пеню в розмірі 1 511 401 гривні 73 копійок, борг по сплаті процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 298 157 гривень 57 копійок, витрати на оплату правової допомоги в розмірі 26 871 гривні та витрати на оплату арбітражного збору в розмірі 477 598 гривень 6 копійок.

У зв`язку з цим Бориспільський міськрайонний суд Київської області визнав незаконною та скасував постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 12.06.2017 про закінчення виконавчого провадження №50909210 та зобов`язав відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №50909210.

На виконання зазначеного судового рішення, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 22.08.2018 виконавче № 50909210 відновлено.

У подальшому, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 05.11.2018 виконавче провадження № 50909210 закінчено на підставі п. 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з непред`явленням стягувачем виконавчого документу за відновленим виконавчим провадженням.

Тобто, стягнення коштів за виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2016 № 2к/359/8/2015 в повному обсязі не здійснено.

Головним державним виконавцем Бориспільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовком А.В 17.06.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62367973 з примусового виконання виконавчого листа від 15.03.2016 № 2к/359/8/2015.

У пункті 3 резолютивної частини зазначеної постанови вказано: «Стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 201 402.83 гривня (UAN)».

Підставою для відкриття виконавчого провадження № 62367973 стала заява представника стягувача - компанії Gound Support and Terminal Solutions LTD, в якій він повідомляв, що основну суму боргу за виконавчим листом № 2к/359/8/2015 від 15.03.2016 боржником вже сплачено у валюті на розрахунковий рахунок стягувача та просив примусово стягнути залишок суми в розмірі 2 014 028,36 грн, в тому числі 1 511 401,73 грн пені, 298 157,57 процентів за користування грошовими коштами, 26871 грн витрат на оплату правової допомоги та 177 588,06 грн витрат на оплату арбітражного збору.

Позивач 17.06.2020 звернувся до відповідача із заявою від 24.06.2020 про роз`яснення змісту постанови від 17.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62367973, в якій просив вказати яку саме суму коштів він має сплатити на користь компанії Gound Support and Terminal Solutions LTD.

У відповідь на зазначену заяву відповідач листом від 25.06.2020 № 52837 повідомив позивача, зокрема, про те, що залишок не стягнутих на користь компанії Gound Support and Terminal Solutions LTD складає 2014028,36 грн, а також мають бути сплачені виконавчий збір в сумі 201 402,38 грн та 369,00 грн мінімальних витрат виконавчого провадження (т.1, а.с. 157).

Платіжними дорученнями від 14.07.2020 № 4382, 4383 та 4384 позивач сплатив на депозитний рахунок відповідача кошти в розмірі відповідно 2 014 028,36 грн, 201 402,38 грн та 369,00 грн.

У зв`язку повною сплатою заборгованості постановою відповідача від 27.08.2020 виконавче провадження закінчено.

Разом з тим, 30.06.2020 позивач, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовка А.В. від 17.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62367973.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що посилання в оскаржуваній постанові на здійснення виконання виконавчого листа № 2к/359/8/2015 від 15.03.2016 у повній сумі та на стягнення виконавчого збору в невиконаній частині виконавчого листа, не є підставою для висновку про протиправність постанови відповідача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII).

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що у разі надходження до виконавця у встановленому порядку заяви стягувача, виконавець зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження, вказавши у ній про стягнення виконавчого у залежності від суми, що підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в оскаржуваній постанові відповідачем вказано про необхідність виконання виконавчого листа №2к/359/8/2015, виданого 15.03.2016 Бориспільським міськрайонним судом Київської області повністю, не зважаючи на те, що частину сум позивачем вже було сплачено, а також про стягнення виконавчого збору, який позивачем вже сплачений раніше.

Колегія суддів вважає такі доводи скаржника помилковими.

Так, в оскаржуваній постанові відповідач дійсно посилається на виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2к/359/8/2015, що виданий 15.03.2016, цитуючи без змін його частину, яка підлягає виконанню, щодо стягнення коштів.

Проте, таке посилання та цитування відповідної частини виконавчого листа, не є свідченням обов`язку позивача з його повного повторного виконання в частині, яка вже є виконаною.

Як вірно вказав суд першої інстанції, про те, що позивача не зобов`язували повторно виконувати рішення суду у повному обсязі свідчить лист відповідача від 25.06.2020 № 52837 щодо роз`яснення змісту оскаржуваної постанови та постанова від 27.08.2020 про закінчення виконавчого провадження, якою завершене виконавче провадження після виконання позивачем судового рішення у частині, яка ним виконана не була.

Окрім того, про те, що спірне виконавче провадження стосувалося саме невиконаної частини виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2к/359/8/2015, що виданий 15.03.2016, свідчить також і зазначений відповідачем розмір виконавчого збору 201 402,83 грн - 10 відсотків суми, що саме підлягає примусовому стягненню - 2 014 028,36 грн.

Тому, посилання позивача на те, що оскаржуваною постановою позивача повторно зобов`язано виконати виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області №2к/359/8/2015, що виданий 15.03.2016, у повному обсязі, є помилковим.

Сплата позивачем виконавчого збору у виконавчому провадженні №50909210 не є свідченням сплати позивачем виконавчого збору також і у спірному виконавчому провадженні № 62367973. Питання помилкової та/або надмірної сплати позивачем виконавчого збору у виконавчому провадженні №50909210 не є предметом даного спору.

Тому, посилання позивача на протиправну вказівку в оскаржуваній постанові про стягнення виконавчого збору, є помилковим.

Обставини відсутності у матеріалах даної справи матеріалів виконавчого провадження №50909210 не є перешкодою для вирішення даного спору та оцінки обставин, які визначені підставою позовних вимог.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких