Справа № 640/34181/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2022-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 січня 2022 року м. Київ №640/34181/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Содоль А.М. звернувся до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 28.04.2016 №86-1305 на суму 7515,57 грн.;

- від 28.04.2017 №2 на суму 258,02 грн.;

- від 28.04.2017 №2 на суму 2124,40 грн.;

- від 06.04.2018 №51319-1305-2657 на суму 258,02 грн.;

- від 06.04.2018 №51320-1305-2657 на суму 2124,40 грн.;

- від 24.04.2019 №2-2615 на суму 258,02 грн.;

- від 24.04.2019 №2-2615 на суму 3186,60 грн.;

- від 28.01.2021 №2340-2409-2615 на суму 258,02 грн.;

- від 28.01.2021 №2341-2409-2615 на суму 2230,62 грн.

Як зазначено у позовній заяві, копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач отримав 05.02.2021, на підтвердження чого додав копію листа ГУ ДПС у м. Києві від 05.02.2021 №3233/Гр/26-15-24-09-18, тому позов подано в межах 1095-денного строку.

Суд зазначає, що тривалий час існувала стала судова практика про те, що строк звернення платника податків до адміністративного суду з позовом про оскарження рішення, яким визначено грошове зобов`язання, у т.ч., після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків такого рішення (рішення Верховного Суду по справах №640/46/19, №813/4921/17, №2540/2576/18).

У постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19 цей суд відступив від ввищевказаного висновку та сформулював новий правовий висновок про те, що норма п. 56.18 ст. 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною. Зазначений у п. 102.1 ст. 102 ПК України строк є строком давності, який має матеріально-правову природу, тому не може бути одночасно і процесуальним строком звер-нення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні. Оскільки норма п. 56.18 ст. 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду, такий строк визначено в ч. 2 ст. 122 КАС України та становить шість місяців.

Отже, доводи позивача щодо застосування 1095-денного строку давності для звернення до адміністративного суду з цим позовом є помилковими, тому відхиляються судом.

У листі ГУ ДПС у м. Києві від 05.02.2021 №3233/Гр/26-15-24-09-18 повідомлено, що винесені у 2016р. податкові повідомлення-рішення вручені позивачу 12.07.2016 згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, а винесені у 2017-2019рр. податкові повідомлення-рішення повернулись без вручення позивачу з незалежних від податкового органу підстав (за закінченням встановленого строку зберігання), у зв`язку з чим вважаються врученими. Також повідомлено, що позивачем змінено податкову адресу у Державному реєстрі фізичних осіб згідно із заявою від 14.12.2020 (форма №5ДР) на АДРЕСА_1 .

Згідно з копією поштового повідомлення про вручення №756 податкове повідомлення-рішення від 28.04.2016 №86-1305 вручено представнику позивача за довіреністю 12.07.2016.

Позов у цій частині подано після закінчення шестимісячного строку з дня отримання податкового повідомлення-рішення.

Згідно з копією поштового конверту №840 податкові повідомлення-рішення від 28.04.2017 №2 і №2 надіслані позивачу 08.07.2017 рекомендованим листом з повідомленням про вручення і повернулись до контролюючого органу без вручення адресату 10.08.2017 (за закінченням терміну зберігання).

Згідно з копією поштового конверту №92 податкові повідомлення-рішення від 06.04.2018 №51319-1305-2657 і №51320-1305-2657 надіслані позивачу 08.05.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення і повернулись до контролюючого органу без вручення адресату 11.06.2018 (за закінченням терміну зберігання).

Згідно з копією поштового конверту №598 податкові повідомлення-рішення від 24.04.2019 №2-2615 і №2-2615 надіслані позивачу 26.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення і повернулись до контролюючого органу без вручення адресату 27.07.2019 (за закінченням терміну зберігання).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони <...> надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику) (абз. 1 п. 42.5).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз. 2 п. 42.5).

Отже, згідно з п.п. 42.2, 42.5 ст. 42, п. 58.3 ст. 58 ПК України винесені у 2017-2019рр. податкові повідомлення-рішення вважаються врученими позивачу 10.08.2017, 11.06.2018 і 27.07.2019 відповідно.

Позов у цій частині подано після закінчення шестимісячного строку з дня отримання податкових повідомлень-рішень.

Згідно з копією поштового конверту №840 податкові повідомлення-рішення від 28.01.2021 №2340-2409-2615 і №2341-2409-2615 надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 08.02.2021, що спростовує твердження про їх отримання 05.02.2021.

До позовної заяви не додано доказів фактичного отримання позивачем цих податкових повідомлень-рішень. Оскільки факт їх отримання у позовній заяві не заперечується, то з урахуванням нормативних термінів доставки рекомендованих листів по м. Києву позов у цій частині подано після закінчення шестимісячного строку звернення, також.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч вказаній нормі до позовної заяви така заява не додана.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, стверджуючи про те, що позивач не є власником чи користувачем земельних ділянок у м. Києві, до позовної заяви всупереч ч. 4 ст. 161 КАС України таких доказів не надано, клопотань про їх витребування - не заявлено.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя

у х в а л и в:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом і доказів на підтвердження поважності причин його пропуску або доказів дотримання такого строку;

- доказів відсутності у власності та/або у користуванні земельних ділянок.

Попередити, що якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява буде повернена йому.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Д.А. Костенко