Справа № 260/7492/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2022 рокум. Ужгород№ 260/7492/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по лютий 2018 із застосуванням базового серпень 2014, а також не нарахування індексації за березень 2018 - грудень 2018 року, відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078;

2) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця січень 2008 року та порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;

3) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки перерахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2018 року відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням раніше виплаченої суми;

4) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки перерахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року, відповідно до абзацу 6 ст. 4 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, з урахуванням раніше виплаченої суми;

5) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 №260/564/21 08 листопада 2021 року відповідачем перераховано на його картковий рахунок 30934,60 грн. індексації грошового забезпечення. Однак позивачем встановлено, що нарахування такої індексації проведення з порушенням законодавчо встановленого порядку, а саме: неправильним визначенням базового місяця. Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушують гарантоване законодавством право на належний розмір винагороди за працю. Окрім того, у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати індексації грошового забезпечення вважає, що має право на отримання відповідної компенсації за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

05 січня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №64/1 від 05.01.2022, відповідно до якого проти задоволення позову заперечив. Так, зазначив, що з 01 січня 2016 року набули чинності зміни до визначеного законодавством порядку здійснення нарахування індексації, а тому розрахунок індексації за попередні періоди здійснюється виключно на підставі попередньої редакції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 порядку. З огляду на вказане вважає безпідставним посилання позивача на необхідність визначення січня 2008 року базовим місяцем нарахування індексації за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року. Зазначає, що на виконання рішення Закарпатського оружного адміністративного суду від 27.04.2021 №260/564/21 відповідачем нараховано індексацію грошового забезпечення позивача, при якому базовим місяцем застосовано серпень 2014 року, оскільки в такому позивача було переведено на вищу посаду та відповідно збільшено його грошове забезпечення. Окрім того, вказує на те, що у період з березня по листопад 2018 року позивачу було проведено нарахування індексації у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, а розмір такої склав 0,00 грн. щомісячно. Також звертає увагу суду на те, що нарахування індексації є дискреційними повноваженнями роботодавця.

31 січня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач з доводами відповідача не погоджується. Зазначає, що законодавець пов`язує поняття базового місяця нарахування індексації саме з місяцем зміни розміру тарифної ставки за відповідною посадою. Так, розмір посадового окладу військовослужбовців не змінювався з січня 2008 року, тому саме такий місяць слід враховувати як базовий. Також вважає, що під час визначення наявності підстав для нарахування йому індексації за базовий місяць березень 2018 року відповідачем не було враховано положення абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

14 лютого 2022 року відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких з доводами позивача не погоджується та проти задоволення позову заперечує.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив службу у Збройних Силах України, в тому числі з 16 грудня 1999 року по 26 грудня 2018 року в Закарпатському окружному військовому комісаріаті (далі ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 307 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року підполковника ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу з 26.12.2018 року.

Вважаючи протиправними дії Закарпатського ОВК щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 грудня 2018 року, ОСОБА_1 звернуся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Рішенням Закарпатського оружного адміністративного суду від 27.04.2021 №260/564/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (як правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 26 грудня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 26 грудня 2018 року. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання вищезазначеного рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснив нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 31405,69 грн. за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно. При цьому відповідачем в якості базового місяця нарахування індексації застосовано серпень 2014 року. У період з 01 березня по грудень 2018 року відповідачем нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 0,00 грн. та застосовано базовий місяць березень 2018 року.

Вважаючи, що відповідачем неправильно визначено базовий місяць нарахування індексації за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, а також порушень порядок нарахування такої за період з березня по грудень 2018 року, з метою захисту права на одержання винагороди за працю у належному розмірі ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок, об`єкти та підстави проведення індексації грошових доходів населення регламентуються нормами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон).

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

При цьому, ст. 2 Закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (ч.ч. 3, 4 ст. 4 Закону).

Нормами ст. 6 Закону встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Індексація доходів населення згідно ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" №2017-III від 05.10.2000 відноситься до державних соціальних гарантій та покликана підтримати достатній життєвий рівень громадян та купівельну спроможність їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

П. 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед яких, грошове забезпечення військовослужбовців.

Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (п. 1-1 Порядку).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (п. 4 Порядку).

Відповідно до п. 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Основною умовою початку нарахування індексації є встановлення того факту, що величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Положеннями п. 5 Порядку врегульовано алгоритм нарахування індексації грошових доходів населення. Так, зокрема, вказаною законодавчою нормою передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, за змістом п. 5 Порядку підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 29.11.2021 у справі №120/313/20-а.

При цьому зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Окрім того, Верховний Суд у вказаній постанові звернув увагу на те, що базовий місяць для індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Зазначене спростовує твердження відповідача про дискреційний характер повноважень роботодавця щодо нарахування індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було затверджено, серед іншого, Схему посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, внутрішніх військ МВС та Держспецтрансслужби за основними типовими посадами. Вказана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року та діяла до 01 березня 2018 року.

Отже, суд вважає, що в січні 2008 року відбулася зміна тарифної ставки (окладу) відповідних категорій військовослужбовців, а тому саме цей місяць слід вважати базовим при розрахунку індексації їх грошового забезпечення.

Наступна зміна розмірів посадових окладів військовослужбовців на законодавчому рівні була встановлена Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 (далі Постанова №704), якою, серед іншого, затверджено Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Зазначена постанова набула чинності з 01 березня 2018 року.

Таким чином, суд вважає, що у період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року базовим місяцем для нарахування індексації військовослужбовців є саме січень 2008 року.

Судом встановлено, що на виконання рішення Закарпатського оружного адміністративного суду від 27.04.2021 №260/564/21 Закарпатським ОТЦК та СП проведено нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 з розрахунку базового місяця серпня 2014 року. При цьому правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує тим, що у вказаному місяці позивача було переведено на вищу посаду, що передбачала більший розмір його посадового окладу. Проте суд не може погодитися з такою позицією Закарпатського ОТЦК та СП з огляду на те, що законодавець пов`язує встановлення базового місяця нарахування індексації саме із місяцем підвищення окладів для відповідної категорії працівників за рішенням Уряду, а не з місяцем переведенням особи на іншу посаду.

Зокрема, п. 10-2 Порядку встановлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

У період з січня 2008 року по березень 2018 року не було зростання посадових окладів військовослужбовців на будь-яких посадах на законодавчому рівні. З огляду на вищенаведене суд вважає правомірними позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Закарпатського ОТЦК та СП щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по лютий 2018 із застосуванням базового місяця серпня 2014 та зобов`язання провести відповідний перерахунок.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій Закарпатського ОТЦК та СП щодо не нарахування індексації за березень 2018 - грудень 2018 року, відповідно до вимог п. 5 Порядку, суд зазначає наступне.

У поданому до суду відзиві відповідач заявляє, що березень 2018 року є базовим місяцем нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , тому подальше обчислення індексації здійснюється з квітня 2018 року. При цьому зазначає, що нарахована сума індексації за період з квітня по листопад 2018 року становить 0,00 грн.

Оцінюючи правомірність зазначених тверджень суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Отже, зважаючи на те, що підвищення посадового окладу ОСОБА_1 з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абз. 1 п. 5 Порядку є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.

Визначення березня 2018 року як базового місяця у межах цієї справи не є спірним.

Згідно абз. 2 п. 5 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Разом з цим, у контексті спірних відносин необхідно звернути увагу на те, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку.

Так, відповідно до вказаних законодавчих норм, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно провести порівняльний аналіз двох складових: розміру підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, за результатами якого встановити, чи перевищує розмір такого підвищення суму індексації, що склалася у базовому місяці.

Однак відповідач, всупереч положень п. 5 Порядку, будь-якого розрахунку для встановлення наявності у позивача права на нарахування індексації в базовому місяці березні 2018 року не провів. Натомість врахував лише норми абз. 1, 2 п. 5 Порядку, згідно з якими у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Суд такі висновки відповідача вважає передчасними та такими, що суперечать встановленому законодавством порядку нарахування індексації грошових доходів населення.

Окрім того, відповідно до відомостей Міністерства фінансів України, до жовтня 2018 року індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком з квітня 2018 року не перевищував показника 1,03. Тому за цей період грошове забезпечення ОСОБА_1 не підлягало індексації.

Разом з тим, в жовтні 2018 року сукупний індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив 3%, а тому ІНФОРМАЦІЯ_4 в подальшому був зобов`язаний проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Проте всупереч законодавчим вимогам відповідач встановлений обов`язок не виконав, чим порушив права позивача на оплату праці у належному розмірі.

Жодних пояснень щодо причини не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації в 2018 році після перевищення встановленого Порядком порогу 3% відповідач не навів.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня по грудень 2018 року у визначений Порядком спосіб.

Нормами п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 (далі Порядок №44), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

П. 3 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Згідно п. 4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Відповідно до п. 5 Порядку №44, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, оскільки належна до виплати під час звільнення ОСОБА_1 з військової служби індексація грошового забезпечення відноситься до виплат, право на які позивач набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, суд вважає, що дія Порядку поширюється також і на такі виплати.

Несвоєчасна виплата індексації грошового забезпечення сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція узгоджена з постановою Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Закарпатського ОТЦК та СП здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі Закон №2050) передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону №2050, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону №2050).

Системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

При цьому використане у ст. 3 Закону №2050 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 вказаного Закону №2050 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року №21-2003а16, від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 04.04.2018 у справі №822/1110/16, від 20.12.2019 у справі №822/1731/16, від 13.03.2020 у справі №803/1565/17 та від 29 квітня 2021 року у справі №240/6583/20.

З огляду на вищенаведене суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про зобов`язання Закарпатський ОТЦК та СП здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати.

Поряд з цим, на думку суду, положення Порядку №44 щодо грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб не підлягають застосуванню до нарахованої ОСОБА_1 за нормами Закону №2050 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Так, як вбачається з п. 1 Порядку №44 положення такого регулюють механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.
Разом з тим, передбачена нормами Закону №2050 виплата не є грошовим забезпеченням чи іншим доходом, що виплачується військовослужбовцю у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків під час проходження служби, а носить компенсаційний характер та покликана забезпечити відшкодування особі втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

З огляду на вищенаведене така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати такого.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатського ОТЦК та СП витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розумінні ч. 3 зазначеної статті належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Ч. 4 зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач долучив копію договору про надання правової допомоги №ДА-03 від 19.01.2021; додаткову угоду №3 до договору № ДА-03 від 19.01.2021 від 01.11.2021; акта прийому-передачі виконаних робіт №1 від 11.01.2022; квитанцію про оплату послуг про надання правової допомоги №0.0..1 від 19.11.2021.

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт №1 від 01.11.2021, адвокат Матяшук В.К., на підставі договору №ДА-03 від 19.01.2021 про надання правової допомоги надав ОСОБА_1 наступні послуги:

- вивчення чинного законодавства та судової практики (2 година) 500,00 грн.;

- консультація (1 година) 500,00 грн.;

- складання та скерування заяви на перерахунок та виплату індексації (1 година) 500,00 грн.;

- підготовка і подання позовної заяви (1) 2000,00 грн.;

- підготовка та скерування відповіді на відзив (2 години) 1000,00 грн.

Усього вартість наданих юридичних послуг за вказаним актом за підрахунками представника позивача склала 5000,00 грн.

Квитанцією №0.0..1 від 19.11.2021 підтверджено сплату ОСОБА_1 наданих адвокатом в межах договору №ДА-03 від 19.01.2021 послуг у розмірі 5000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У поданих до суду запереченнях на відповідь на відзив відповідач проти заявленого до відшкодування розміру витрат на правову допомогу заперечив, оскільки вважає такий не співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Тому при вирішенні питання про стягнення на користь позивача судових витрат суд оцінює рівень витрат на правничу допомогу за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з прецедентною практикою такого заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).

З огляду на зазначене, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, їх співрозмірності зі складністю справи, а також частковість задоволення позову, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця серпня 2014 року.

3. Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця січня 2008 року та в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

4. Визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не здійснення нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з березня 2018 по грудень 2018 року, відповідно до вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

5. Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по грудень 2018 року, відповідно до вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

6. Зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

7. В решті позовних вимог відмовити.

8. Стягнути з бюджетних асигнувань Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Бородіна, буд. 22, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 3500 гривень 00 коп. (Три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін