Справа № 260/7760/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 лютого 2022 року м. Ужгород № 260/7760/21
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у якому просить: визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо зменшення при перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 року за № 22/6-2663,, відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 із 83 % до 70 % сум грошового забезпечення, та обмеження пенсії до десяти прожиткових мінімумів громадян; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 83 % відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 15.06.2021 року за № 22/6-2663, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 гривні 00 копійок.
08 лютого 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю
11 лютого 2022 року представник позивача подав до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі № 260/7760/21, в якому зазначає, що суд в резолютивній частині рішення не вирішив питання щодо протиправності Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області обмеження виплати пенсії до десяти прожиткових мінімумів громадян.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Частиною третьою статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
У позовних вимогах позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, щодо зменшення при перерахунку пенсії ОСОБА_1 із 83 % до 70 % сум грошового забезпечення, та обмеження пенсії до десяти прожиткових мінімумів громадян та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із 83 % відповідних сум грошового забезпечення, вказаних у довідці від 15.06.2021 року за № 22/6-2663, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.
Так, згідно наявних матеріалів справи вбачається, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на статтю 43 Закону України № 2262-ХІІ та статтею 2 Закону України № 3668-VI.
Відповідно до статті 152 частини 2 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".
У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20 грудня 2016 року стаття 43 частина 7 Закону України № 2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром (10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи) є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.
Внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статті 43 частини 7 Закону України № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
З огляду на викладене, стаття 43 частина 7 Закону України № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.
Суд визнає помилковими посилання пенсійного органу на наявність у статті 2 Закону № 3668-VI положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).
Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
При цьому, суд враховує, що положення статті 2 Закону України № 3668-VІ є аналогічними за змістом положенням статті 43 частини 7 Закону України № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.
За викладених обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень статті 43 частини 7 Закону України № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених статтею 17 частиною 5 Конституції України.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання пенсії без застосування обмеження її максимальним розміром.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії із застосуванням обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення. Учасник справи, якому повний текст додаткового рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Ю.Ю.Дору