Справа № 420/24504/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :01:001:0367 на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, зобов`язання Павлівську сільську раду Арцизького району Одеської області, повторна розглянути клопотання ОСОБА_2 від 05.07.2021р., затвердивши проект землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :01:001:0367 на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області, з урахуванням висновків, наведених в рішенні суду.

Ухвалою суду від 13.12.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 16 листопада 2021 року Павлівською сільською радою Арцизького району Одеської області надано лист № 1353/02-09 про розгляд клопотання ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_2 від 05.07.2021 р. про не набрання необхідної кількості голосів проектом рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області», і не прийняття рішення. Позивач вказав, що не погоджується із прийняттям вказаного листа, зазначивши, що вказана відмова не відповідає нормам Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування» і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

17.01.2022р. до суду від Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що під час розгляду на черговому пленарному засіданні Павлівської сільської ради 24.09.2021р. питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та іншим громадянам проект рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області» у тому числі ОСОБА_2 не набрав достатньої кількості голосів, у зв`язку з чим рішення з даного питання депутатами не прийнято. Разом з тим, відповідач вказав, що вимога представника позивача щодо зобов`язання Павлівської сільської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 є втручанням у непорушність повноважень депутата місцевої ради, а неприйняття рішення депутатами на пленарному засіданні сільської ради не є тотожним поняттям прийняття рішення про відмову у затвердженні технічної документації. Також, як вказав відповідач, позивач не позбавлений права повторно звернутись до відповідача із відповідною заявою.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.07.2021р. ОСОБА_1 звернулась до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області із клопотанням про затвердження документації із землеустрою та передання у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0га., кадастровий номер :01:001:0367, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області. До клопотання додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 (а.с.14)

Листом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області №1353/02-09 від 16.11.2021р. повідомлено ОСОБА_1 , що Павлівською сільською радою 24 вересня 2021 року було розглянуто звернення щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради, але проект рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області» не набрав необхідної кількості голосів, тому рішення з даного питання не прийнято(а.с.20).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями ч.7 наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 9, 10 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Частиною 8 ст.186 Земельного кодексу України визначено, що підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

При цьому, у відповідності до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 43 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1-2 статті 59 Закону №280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, органом, який у відповідності до вимог статті 122 ЗК України уповноважений розглядати клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у випадку спірних правовідносин, є відповідна сільська рада і вирішення даного питання, згідно з положеннями статей 26, 43 та 59 Закону №280/97-ВР повинно відбуватись виключно на пленарних засіданнях цієї ради шляхом прийняття відповідного рішення.

Як зазначалось судом, в межах цього адміністративного спору позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа.

Відсутність належним чином оформленого рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист від 16.11.2021р., на адресу позивача не може сприйматися судом як належна відмова у наданні такого затвердження, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Таким чином, Павлівська сільська рада Арцизького району Одеської області діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Поряд з цим, при прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме прийняття відповідного рішення, яке суб`єкт владних повноважень повинен був прийняти.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га кадастровий номер :01:001:0367 на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області.

Поряд з цим, оскільки суд прийшов до висновку про протиправність відмови відповідача з вищенаведених підстав та фактично відповідачем не було розглянуто по суті заяву позивача, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання Павлівську сільську раду Арцизького району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про затвердження документації із землеустрою від 05.07.2021р.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача є належним та достатнім в даному випадку.

В свою чергу, вимоги в частині затвердження проекту землеустрою є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, що відповідачем в рішенні не було зазначено конкретних та передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою, як і не вказано належного обґрунтування їх наявності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, категорію справи та те, що розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 1 000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000га кадастровий номер :01:001:0367 на території Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області.

Зобов`язати Павлівську сільську раду Арцизького району Одеської області повторно розглянути клопотання Іванової Світлани Михайлівни в інтересах ОСОБА_2 про затвердження документації із землеустрою від 05.07.2021р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог -відмовити.

Стягнути з Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області (код ЄДРПОУ код , провул. Театральний 2, с.Павлівка, Болградський р-н., Одеська обл.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.(одна тисяча гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.