Справа № 640/34158/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Київ № 640/34158/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни

до Департаменту державної виконавчої служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду (далі по тексту - позивач), адреса: 01029, місто Київ, вулиця Московська, будинок 8, корпус 5 до Департаменту державної виконавчої служби України (далі по тексту - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Руслана Юрійовича від 02 листопада 2021 року №65934979 про результати перевірки законності виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що

Постановою від 02 листопада 2021 року №65934979 про результати перевірки законності виконавчого провадження скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Рекашової А.М. про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2021 року №6534979 по виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2021 року №640/26846/20.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, з огляду на наступне.

Так, як вказано у позовній заяві, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року у справі №640/26846/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено та на підставі вказаного рішення суду 10 червня 2021 року видано виконавчий лист, згідно якого позивача зобов`язано видати ОСОБА_1 довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 238 275,00 грн, в тому числі: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта - 1,255) - (2118*50*1,25) 132 375,00 грн; доплата за вислугу років (80%) - 105 900.00 грн; перебування на адміністративній посаді - 0; науковий ступінь - 0; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.

Постановою від 01липня 2021 року №65934979 головного державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа та листом Вищого адміністративного суду України від 22 липня 2021 року №240/12-14/21 на адресу ОСОБА_1 направлено довідку про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку грошового утримання судді у відставці від 22 липня 2021 року №35, в якій було зазначено, що вона видана на виконання рішення суду у справі №640/26846/20.

Як зазначено у позовній заяві, постановою головного державного виконавця від 17 вересня 2021 року №65934979 закінчено виконавче провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, оскаржуваною постановою від 02 листопада 2021 року №65934979 скасовано постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2021 року №6534979, як таку, що винесена передчасно.

На переконання позивача, позиція, викладена у постанові від 02 листопада 2021 року №65934979, щодо невідповідності довідки, виданої позивачем, вимогам встановленої форми згідно з додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 є безпідставною, оскільки резолютивна частина рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року у справі №640/26846/20 не містить вимоги щодо видачі довідки встановленої форми згідно з додатком 2 до вказаного Порядку.

Більш того, позивач у позовній заяві посилається й на те, що той факт, що ОСОБА_1 листом Пенсійного фонду України від 05 серпня 2021 року відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з підстав невідповідності довідки вимогам Порядку №3-1, не є обставиною, яка свідчить про невиконання позивачем виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року №640/26846/20 згідно з резолютивною частиною рішення, а наявність чи відсутність факту виконання боржником рішення суду не може ставитися в залежність від дій інших осіб, у тому числі, органів державної влади, що будуть вчинятися у майбутньому.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ) перебувало виконавче провадження ВП № 62564218 з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2021 року про зобов`язання Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. видати ОСОБА_1 довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 238 275,00 грн., в т.ч.: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта -1,255) - (2118*50*1,25) 132 375,00 грн.; доплата за вислугу років (80 %) - 105 900,00 грн.; перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь - 0; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.

01 липня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено боржнику до виконання, стягувану до відома та зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду та невідкладно повідомити державного виконавця з наданням підтверджуючих документів.

Листом від 22 липня 2021 року № 241/9-14/21 Голова комісії з ліквідації Вищого адміністративного суду України Соловйова Л.В. повідомила відділ про повне фактичне виконання рішення згідно з виконавчим документом, на підтвердження чого надано копію довідки № 35 від 22 липня 2021 року про розмір суддівської винагороди згідно з рішенням та доказ направлення виданої довідки стягувачу, у зв`язку з чим, як зазначено у відзиві на позовну заяву, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем закінчено виконавче провадження постановою від 17 вересня 2021 року.

23 вересня 2021 року адвокатом ОСОБА_1 подано до відділу звернення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2021 року №65934979, оскільки Голова ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйова Л.В. ввела в оману державного виконавця Рекашову А.М. надавши недостовірні відомості щодо виконання рішення та видачі довідки № 35 від 22 липня 2021 року, оскільки вказана довідка не відповідає постанові правління пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 із змінами та доповненнями та є не установленої форми.

Зазначені відомості щодо невідповідності довідки №35 вимогам чинного законодавства, вказані у листі Пенсійного фонду України від 05 серпня 2021 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з підстав невідповідності поданої ним довідки вимогам зазначеним в порядку.

Як зазначає представник відповідача, в ході проведення перевірки законності виконавчого провадження №65934979 встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження знаходиться лист голови комісії з ліквідації Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. №241/9-14/21, до якого додано копію довідки №35 від 22 липня 2021 року про розмір суддівської винагороди ОСОБА_1 згідно з рішенням суду та доказ направлення виданої довідки стягувачу.

Водночас, як стверджує представник відповідача, вказана вище довідка не відповідає встановленій формі згідно додатку 2 до Порядку подання документів для призначення і перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 із змінами та доповненнями.

Тому, враховуючи, що боржником не видано стягувачу довідку встановленої форми згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, постановою від 02 листопада 2021 року скасовано постанову державного виконавця від 17 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження, як таку, що винесена передчасно.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи у письмових поясненнях на позовну заяву послався на аналогічні обставини тим, що викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судове засідання та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №65934979.

В судове засідання 29 грудня 2021 року сторони не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням викладеного та зважаючи на неявку сторін належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи, у судовому засіданні 29 грудня 2021 року судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято рішення про розгляд справи за відсутністю сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10 червня 2021 року Окружним адміністративним суду міста Києва видано виконавчий лист №640/26846/20 щодо примусового виконання рішення суду від 01 лютого 2021 року про зобов`язання Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. видати ОСОБА_1 довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 238 275,00 грн., в т.ч.: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта -1,255) - (2118*50*1,25) 132 375,00 грн; доплата за вислугу років (80 %) - 105 900,00 грн.; перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь - 0; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений ОСОБА_1 до примусового виконання та постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01 липня 2021 року відкрито виконавче провадження №65934979 щодо примусового виконання вказаного вище виконавчого листа. У пункті 2 резолютивної частини постанови боржника повідомлено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та невідкладно повідомити державного виконавця з наданням підтверджуючих документів.

29 липня 2021 року на адресу відділу надійшов лист Голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Л.В. від 22 липня 2021 року №241/9-14/21, яким остання повідомила державного виконавця про виконання вказаного вище рішення суду та видачу ОСОБА_1 довідки №35 від 22 липня 2021 року, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 238 275,00 грн., в т.ч.: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта -1,255) - (2118*50*1,25) 132 375,00 грн; доплата за вислугу років (80 %) - 105 900,00 грн.; перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь - 0; робота, що передбачає доступ до державної таємниці - 0.

17 вересня 2021 року головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №65934979 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення суду.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з відповідною заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки, проте, листом від 05 серпня 2021 року управління повідомило ОСОБА_1 про те, що довідка №35 від 22 липня 2021 року не відповідає вимогам постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 зі змінами та доповненнями.

23 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Фролов В.П. звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі зверненням, в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця від 17 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження №65934979, як таку, що прийнята передчасно.

За результатом розгляду вказаного звернення 02 листопада 2021 року заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову №65934979 про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою скасовано постанову головного державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17 вересня 2021 року №65934979 по виконанню виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2021 року №640/26846/20, як таку, що винесена передчасно, оскільки за результатом перевірки встановлено, що видана головою Ліквідаційною комісії Вищого адміністративного Суду України Соловйовою Л.В. видано довідку №35 від 22 липня 2021 року, яка не відповідає встановленій формі згідно додатку 2 до Порядку подання документів для призначення і перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 із змінами та доповненнями.

Постановою головного державного виконавця від 05 листопада 2021 року відновлено виконавче провадження №65934979, а постановою від 22 листопада 2021 року зупинено виконавче провадження на підставі ухвали Верховного Суду від 27 липня 2021 року у справі №640/26846/20.

Вважаючи постанову №65934979 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 02 листопада 2021 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі по тесту - Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404 - VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Слід зауважити, що в даному випадку під фактичним виконанням рішення суду слід розуміти не лише сам по собі факт виготовлення та видачі довідки про розмір суддівської винагороди для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 у довільній формі, а саме виготовлення довідки за формою встановленою чинним законодавством.

Так, постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, також вказаним Порядком (додаток №2) затверджено форму довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0200-08/print#n65).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2021 року у справі №640/26846/20 видано довідку №35 від 22 липня 2021 року, яка не відповідає формі, встановленій додатком №2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року із змінами та доповненнями.

На переконання суду, виготовлення позивачем довідки про розмір суддівської винагороди ОСОБА_1 за формою, яка не відповідає формі встановленій додатком №2 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року із змінами та доповненнями свідчить про невиконання рішення суду в повному обсязі, відповідно, про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За таких обставин, суд вважає, що при винесенні постанови від 02 листопада 2021 року заступник директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність задоволення позову.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Голови Ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України Соловйової Любові Володимирівни відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник