Справа № 420/1878/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1878/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019 року № та № , -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 8467 від 02.11.2018 року, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.02.2019 року № , № та рішення № від 26.02.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом ГУ ДФС проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання своєчасності реєстрації податкових накладних за звітний період з 01.02.2016 року по 31.12.2016 року, про що складено акт № 56/15-32-13-05/ НОМЕР_1 від 17.01.2019 року. На підставі висновку в акті перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2019 року (форма «Н»), відповідно до якого загальна сума штрафу становить 119463,49 грн., та податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2019 року (форма «Р»), відповідно до якого загальна сума штрафу становить 445504,46 грн. На підставі вказаного акту ГУ ДФС вважає, що ним було порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України та вказаним податковим повідомленням-рішенням збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 445504,46 грн. Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та вважає, що дії відповідача є протиправними, податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню. Позивач вказує, що акт перевірки не містить жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на інкриміновані ФОП ОСОБА_1 порушення податкового законодавства, зміст акту складається з декларування загальних норм законодавства, тому перевіряюча особа допустила порушення положень пп.2.3.2.2 п.2.3 розділу ІІ Порядку 395 та Конституції України, а висновки акту перевірки є необ`єктивними, хибними, надуманими та упередженими. Кінцева сума штрафу зазначена в акті перевірки та в податкових повідомленнях значно різняться, що вказує на неоднозначність та точність їх нарахування. Згідно акту перевірки перевірялась правильність нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2015 року - тобто поза межами строків давності. Підписання наказу № 8467 від 02.11.2018 року та наказу № 4 від 03.01.2019 року відбулось з порушенням Положення про ГУ ДФС України в Одеській області від 01.02.2019 року № 80.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року було відмовлено в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.11.2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 року були скасовані в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019 року № та № , а справу в цій частині вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019 року № та № було прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року було замінено відповідача у справі № 420/1878/19 з Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 39398646) на правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код ВП 44069166).

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено податкові зобов`язання - податку на додану вартість за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р. на загальну суму 383245,07 грн., а саме у грудні 2015 року на суму 762,84 грн., у грудні 2016 року на суму 143555,25 грн., у грудні 2017 року у сумі 238926,98 грн. В порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р. занижено на загальну суму 356403,07 грн., а саме у грудні 2016 року на суму 11330,09 грн., у січні 2017 року на суму 15502 грн., у березні 2017 року на суму 8269 грн., у грудні 2017 року на суму 219329,98 грн.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Головне управління ДФС в Одеській області 02.11.2018 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка на 2018 рік проведення документальних планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців видало наказ № 8467 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, починаючи з 18 грудня 2018 року тривалістю 10 робочих днів.

Головне управління ДФС в Одеській області 03.01.2019 року прийняло наказ № 4 про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 03 січня 2019 року тривалістю 5 робочих днів.

За результатами перевірки Головне управління ДФС в Одеській області склало акт перевірки від 17.01.2019 року № 56/15-32-13-05/ НОМЕР_1 , в якому встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до завищення вартості документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів за період, що перевірявся, що призвело до заниження сум податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності у розмірі 168110,83 грн., а саме у 2015 році на 168110,83 грн.;

- п.2 ст.7, п.5 ст.8 та п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, з урахуванням максимальної суми єдиного внеску, на загальну суму 70609,36 грн., а саме у 2015 році на 70609,36 грн.;

- п.162.1 п.162, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.5 та пп.1.6 п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з військового збору в загальній сумі 16989,65 грн., а саме за результатами звітного 2015 року у сумі 16989,65 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року на загальну суму 356403,07 грн., а саме у грудні 2016 року на суму 113302,09 грн., у січні 2017 року на суму 15502 грн., у березні 2017 року на суму 8269 грн., у грудні 2017 року на суму 219329,98 грн.

За наслідками перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі акту перевірки від 17.01.2019 року № 56/15-32-13-05/ НОМЕР_1 відповідно до зазначених порушень Головне управління ДФС в Одеській області прийняло наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 26.02.2019 року № , яким до позивача за відсутність реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування на суму ПДВ 238926,98 грн. за звітний період застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 119463,49 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 26.02.2019 року № , яким позивачу за порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 445504,46 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 356403,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 89100,76 грн.;

- рішення від 26.02.2019 року № , яким до позивача за порушення п.2, п.7 ст.7, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції в розмірі 28243,74 грн.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; з) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку їх оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Під час перевірки повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року податковим органом встановлено його заниження на загальну суму 383245,07 грн., а саме у грудні 2015 року на суму 762,84 грн., у грудні 2016 року на 143555,25 грн., у грудні 2017 року у сумі 238926,98 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевіркою відображених у рядку 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» показників за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року у загальній сумі 675343,00 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив поставка вугілля.

Згідно з п.45 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до 01 січня 2019 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги.

Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платня: відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві. Вказані норми діють починаючі з 01 січня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом до ФОП ОСОБА_1 було здійснено запит від 06 листопада 2018 року № 9488/1715-32-13-05-09 року щодо надання первинних документів, а саме: дебіторська та кредиторська заборгованість по постачальникам та покупцям станом на 01 січня 2015року, на 01 січня 2017 рік та на 31 грудня 2017 рік.

27 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 було надано пояснення, в якому зазначено, що станом на 01 січня 2015 року існує дебіторська заборгованість у сумі 37180 грн.

Перевіркою відомостей, що містяться в інформаційних базах даних ІТС «Податковий блок» - підсистеми «Аналітична система», а саме дані податкових накладних на продаж товару за 2015 рік, 2016 рік та 2017 рік встановлено, що обсяги постачання (без податку на додану вартість) по операціям, що оподатковуються за нульовою ставкою ФОП ОСОБА_1 здійснено на загальну суму 2012039,28 грн., а саме у 2016 році на суму 1018387,82 грн., у 2017 році на суму 393651,46 грн., обсяги постачання (з податком на додану вартість) по операціям, що оподатковуються за ставкою 20 % ФОП ОСОБА_1 здійснено на загальну суму 4052058,00 грн.

Проведеним аналізом показників наданих декларацій про майновий стан і доходи за 2015, 2016 та 2017 роки, звітів РРО та банківських виписок вставлено, що ФОП ОСОБА_1 отримав передоплату на загальну суму 8400747,838 грн. (з ПДВ), а саме у 2015 році на суму 4577,09 грн., у 2016 році на суму 861331,55 грн., у 2017 році на суму 1433561,91 грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України було занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року на загальну суму 383245,07 грн., а саме у грудні 2015 року на суму 762,84 грн., у грудні 2016 року на 143555,25 грн., у грудні 2017 року у сумі 238926,98 грн.

За період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 899977 грн.

Перевіркою автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України встановлено розбіжності у сумах податкового кредиту ФОП ОСОБА_1 податкових зобов`язань за звітний період вересень 2015 року та звітний період жовтень 2015 року по ПП «Трейднафтохім» (код за ЄДРПОУ 3459670).

З урахуванням зазначеного, на підставі даних щодо задекларованих та встановлених в ході перевірки сум податку можна зробити висновок, що в порушення в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, було занижено на загальну суму 356403,07 грн., а саме у грудні 2016 року на суму 113302,09 грн., у січні 2017 року на суму 15502 грн., у березні 2017 року на суму 8269 грн., у грудні 2017 року на суму 219329,98 грн.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За таких обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.02.2019 року № прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу. Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України було занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в грудні 2017 року (місяць звітного (податкового) періоду) у сумі 238926,98 грн., тому застосування штрафу в розмірі 50 % у сумі 119463,49 грн. за відсутність реєстрації зведеної податкової накладної відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України на цю суму ПДВ є повністю обґрунтованим.

За таких обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.02.2019 року № прийняте відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що окремі дефекти, арифметичні та технічні помилки акту перевірки не можуть слугувати підставою для визнання перевірки незаконною та скасування її результатів, якщо зі змісту такого акту можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для притягнення суб`єкта господарювання до визначеної відповідальності.

Відповідно до пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду належних та допустимих доказів в спростування вказаних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами з посиланнями на відповідні положення законодавства про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ідентифікаційний код 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2019 року № та № - відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко