Справа № 640/26328/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без фіксування звукозаписувальним технічним засобом справу, виявивши порушення закону під час розгляду справи
за позовом Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області
до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про скасування постанови від 06.09.2021 року,-
Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області (далі також - позивач) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Нікітіної М.О. від 06.09.2021 року ВП № 66557476.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 18.11.2021 року. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №66557476. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №66557476 та відзив відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, який, з урахуванням вимог статей 269, 287 КАС України у строк до 15.11.2021 року таким чином, щоб у вказану дату витребувані матеріали знаходились у канцелярії суду.
У судове засідання 18.11.2021 року прибула особа, повноваження якої на представлення інтересів сторони справи не підтверджено належним чином, з огляду на що, цю особу не допущено до участі у справі.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем не виконано вимог ухвали суду від 03.11.2021 року про відкриття провадження у справі та не подано суду належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №66557476.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2021 року витребувано повторно у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП № 66557476, які, належним чином засвідчені, подати до канцелярії суду в строк до 26.11.2021 року таким чином, щоб у витребувану дату документи перебували у канцелярії суду; наступне судове засідання призначено на 01.12.2021 року.
У судове засідання 01.12.2021 року прибув представник позивача.
З матеріалів справи судом встановлено не виконання відповідачем вимог суду щодо подання належним чином засвідчених копій виконавчого провадження ВП № 66557476, заяв/клопотань відповідачем суду також не подано.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2021 року витребувано втретє у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП № 66557476, які зобов`язано подати в строк до 08.12.2021 року. Наступне судове засідання призначено на 13.12.2021 року.
У судове засідання 13.12.2021 року сторони не прибули.
З матеріалів справи судом встановлено не виконання відповідачем вимог суду щодо подання належним чином засвідчених копій виконавчого провадження ВП № 66557476, заяв/клопотань відповідачем суду також не подано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення питання витребування у відповідача матеріалів виконавчого провадження №66557476 вчетверте, оскільки відсутність таких матеріалів перешкоджає повному та своєчасному розгляду справи по суті.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2021 року витребувано вчетверте у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП № 66557476, які зобов`язано в строк до 27.12.2021 року таким чином, щоб у витребувану дату документи перебували у канцелярії суду. Наступне судове засідання призначено на 20.01.2022 року.
Через канцелярію суду 15.12.2021 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариною Нікітіною подано відзив на позовну заяву із примірником матеріалів виконавчого провадження №66557476.
Зокрема, згідно з частиною восьмою статті 59 Кодексу адміністративного суду міста Києва у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Разом з тим, Мариною Нікітіною до матеріалів, поданих через канцелярію суду 15.12.2021 року, не долучено документу, що посвідчує повноваження останньої на представництво відповідача у справі.
Крім того, відповідно до частини восьмої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Проте, відповідачем не подано суду обґрунтованих письмових пояснень щодо систематичного неподання витребуваних судом копій матеріалів виконавчого провадження №66557476 та відзиву у встановлений судом строк ухвалою від 03.11.2021 року (строк до 15.11.2021 року), ухвалою від 18.11.2021 року (строк до 26.11.2021 року), ухвалою від 01.12.2021 року (строк до 08.12.2021 року).
З огляду на вищезазначене, та на те, що витребувані судом копії матеріалів виконавчого провадження надані відповідачем лише на ухвалу суду про витребування доказів учетверте, зокрема враховуючи, що відзив, поданий відповідачем, за своїм змістом взагалі не стосується ні позивача, ні предмету спору у справі №640/2628/21, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно з частинами сьомою - дев`ятою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Згідно з статтею 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.
Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Пунктом 5 частиною першою статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заходами процесуального примусу є, крім інших, штраф.
Частиною третьою статті 145 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.
Таким чином, суд дійшов висновку про вирішення питання застосування до відповідача заходів процесуального примусу у судовому засіданні, призначеному на 20.01.2022 року.
Разом з тим, попередньо суд дійшов висновку на підставі частини восьмої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України про зобов`язання керівника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати письмові пояснення із відповідними доказами поважності причин (у разі їх наявності) невиконання ухвал суду від 03.11.2021 року, від 18.11.2021 року, від 01.12.2021 року та неналежне виконання ухвали суду від 13.12.2021 року.
Через канцелярію суду 28.12.2021 року та на електронну пошту суду надійшли пояснення в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Н. Ахмад та відзив на позовну заяву, за підписом М. Нікітіної, до якого не долучено документу, що посвідчує повноваження останньої на представництво відповідача у справі.
З огляду на викладене, відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України судом повернуто без розгляду відзив від 28.12.2021 року з підстав недотримання заявником частини восьмою статті 59 та пункту 7 частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ознайомившись із поясненнями в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Н. Ахмад наданих суду на виконання ухвали суду від 16.12.2021 року, судом встановлено, що керівником підтверджено надходження на адресу відповідача ухвал суду від 03.11.2021 року (про відкриття провадження у справі), від 18.11.2021 року (про повторне витребування доказів) та від 13.12.2021 року (про витребування доказів вчетверте), про що свідчить моніторинг АСВП «Журнал реєстрації загальної вхідної кореспонденції» відділу.
У судове засіданні 20.01.2022 року належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання представники сторін не прибули.
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.
На виконання резолютивної частини ухвали суду від 16.12.2021 року судом поставлено на вирішення питання застосування заходів процесуального примусу до відповідача.
Відповідно до частини першої статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Згідно з статтею 145 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.
До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Отже, заходи процесуального примусу фактично є спонуканням відповідної особи до виконання процесуального обов`язку, які мають свою юридичну вагу у разі, якщо такою особою обов`язок, покладений судом та/або законом, продовжує залишатися не виконаним станом на день застосування таких заходів.
Разом з тим, станом на день вирішення питання застосування заходів процесуального примусу, суд дійшов висновку про відсутність потреби у спонуканні відповідача до виконання покладених на відповідача обов`язків щодо надання витребуваних доказів, оскільки такий обов`язок фактично виконано, та копії матеріалів виконавчого провадження містяться у матеріалах справи на вимогу, викладену судом в ухвалі від 13.12.2021 року про витребування доказів вчетверте.
В той же час, відповідно до частини першої, третьої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Так, беручи до уваги поведінку відповідача під час розгляду справи, обставини, зазначені у поясненнях в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Н. Ахмад, суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали щодо неналежного виконання головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариною Олександрівною Нікітіною (далі - державний виконавець Нікітіна М.О.) професійних обов`язків.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина четверта статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною шостою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Частинами четвертою - п`ятою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Відповідно до частин шостої, сьомої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Зокрема, статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено процесуальне право учасника процесу на подання заяви про поновлення або продовження процесуального строку, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк.
Разом з тим, державним виконавцем Нікітіною М.О. не подавалося заяви або клопотань ні в порядку частини сьомої статті 80 кодексу адміністративного судочинства України, ні в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, з пояснень в.о. начальника відділу висновується, що витребувані ухвалами суду від 03.11.2021 року та 18.11.2021 року матеріали виконавчого провадження №66557476 не подавалися державним виконавцем Нікітіною М.О. умисно.
В свою чергу, відповідачем не подавалося пояснень причин не виконання вимог суду, викладених в ухвалах від 03.11.2021 року та від 18.11.2021 року про витребування доказів.
Зокрема, суд зауважує, що статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Так, частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Суд зауважує, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень в порядку та у строки, встановлених судом, перешкоджало своєчасному проведенню, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи у десятиденний строк, встановлені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України та свідчить про бездіяльність державного виконавця Нікітіної М.О., як посадової особи відповідача, у провадженні якої перебувало виконавче провадження №66557476 на яку Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалами суду покладено обов`язок по забезпеченню надання доказів.
Крім того, подані державним виконавцем Нікітіною М.О. відзиви на виконання ухвал суду від 13.12.2021 року та 16.12.2021 року повернуті судом без розгляду, оскільки останньою не дотримано вимог статті 59 та частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, про що вперше було зазначено в ухвалі суду від 16.12.2021 року, проте вказані недоліки під час подання державним виконавцем 28.12.2021 року відзиву повторно усунуто не було.
У відповідності до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
За неповагу до суду і судді, згідно частини 5 наведеної норми Основного Закону України, винні особи притягаються до юридичної відповідальності.
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мариною Олександрівною Нікітіною, внаслідок невиконання вимог судових рішень, неподання витребуваних судом документів для подальшого розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення протягом розумного строку, виявлено неповагу до суду.
Грубе нехтування державним виконавцем Нікітіною М.О. вимог Кодексу адміністративного судочинства України, судових рішень, а також неналежного виконання своїх процесуальних обов`язків, унеможливило розгляд справи судом в межах строків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, щодо розгляду цієї категорії справ.
Державним виконавцем Нікітіною М.О. створені протиправні перешкоди у здійсненні судочинства, які полягали в злісному ухиленні від обов`язку з надання витребуваних судом доказів, що є суттєвими для розгляду справи по суті.
Державний виконавець Нікітіна М.О. на власний розсуд, нехтуючи вимогами Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалами суду, вирішувала в який строк та у якій формі їй подавати витребувані судом докази.
З огляду на встановлені під час судового розгляду справи факти порушення державним виконавцем Нікітіною М.О. норм Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, статей 14, 44, 45, 77, 79, 80, 94, суд приходить до висновку про наявність підстав постановлення окремої ухвали та направлення її до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марини Олександрівни Нікітіної .
Оскільки судом виявлено неналежне виконання представником суб`єкта владних повноважень своїх обов`язків, суд вважає за доцільне оголосити головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марині Олександрівні Нікітіній окрему ухвалу.
Керуючись положеннями ст. ст. 44, 45, 77, 79, 80, 94, 249, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
Винести окрему ухвалу головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марині Олександрівні Нікітіній.
Направити дану окрему ухвалу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для відповідного реагування: вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марини Олександрівни Нікітіної .
Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в місячний строк з моменту отримання даної окремої ухвали повідомити Окружний адміністративний суд міста Києва про результати вжитих заходів.
Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 249, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна