Справа № 420/25108/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2021 р. № 15316/15-32-04-05-19/0480922 про застосування штрафу за порушення строків оплати узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 50 % від суми узгодженого грошового зобов`язання в сумі 197710,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання понад 90 календарних днів з 01.01.2021 року змінилась та посилилась, а тому відповідач не мав права застосовувати штрафні санкції в розмірі 50 % від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, в редакції ПК України, яка набрала чинності з 01.01.2021 року, а мав застосувати положення ПК України в редакції, яка діяла на час вчинення порушення (2019 року).

Представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що дані перевірки свідчать, що позивачем порушено терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) протягом строків, визначених п. 57.1, п. 287.3 ст. 287 ПК України, відповідальність за порушення сплати грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена п. 124.3 ст. 124 ПК України. При цьому, позивач стверджує, що контролюючий орган застосував фінансову санкцію у розмірі 50 % замість 20 %, проте оскаржує ППР в цілому, а не в частині застосування штрафної санкції.

Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді в період з 07.02.2022 року по 15.02.2022 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду ухвалено в перший робочий день.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.03.1996, року проведено державну реєстрацію акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт, про що 30.03.2005 року внесено запис № 0000243.

04 червня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено перевірку своєчасності сплати плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності за період 2019 року) акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт, за результатами якої складено акт № 10806/15-32-04-05-17/480922, яким встановлено, що ПАТ Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт порушило терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) протягом строків, визначених п. 57.1, п. 287.3 ст. 287 ПК України, відповідальність за порушення сплати грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена п. 124.3 ст. 124 ПК України (а.с. 8-12, 40-44).

29 червня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 15316/15-32-04-05-19/0480922, яким застосовано до ПАТ Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт штраф у розмірі 197710,90 грн. (а.с. 13-16, 45).

22 липня 2021 року ПАТ Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт подано до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення № 15316/15-32-04-05-19/0480922 від 29.06.2021 року, яка рішенням від 05.11.2021 року залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін (а.с. 17-24).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно п. 124.2 ст. 124 ПК України (в редакції, чинній на дату проведення перевірки) діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 124.3 ст. 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно п. 11 підрозділу ХХ ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Таким чином, приписами чинного законодавства чітко визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень, а тому застосування ст. 124 ПК України, в редакції, чинній на дату прийняття податкового повідомлення-рішення № 15316/15-32-04-05-19/0480922 від 29.06.2021 року є правомірним.

За таких підстав, посилання представника позивача на те, що контролюючий орган мав застосувати положення ПК України в редакції, яка діяла на час вчинення порушення (2019 року), є необґрунтованими.

Посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 28.04.2021 року по справі № 0870/12559/12, від 18.03.2021 року по справі № 320/3774/19, від 13.10.2020 року по справі № 640/19757/19, суд вважає неспроможними, оскільки у вказаних постановах надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам по даній справі.

При цьому, Законом України від 16.01.2020 №466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" внесено зміни до Кодексу, у тому числі, в частині кваліфікації податкового правопорушення саме як протиправного, винного (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Також, Законом № 466 визначено, у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125.1.2 - 125.1.4 статті 125.1 Кодексу, є встановлення контролюючими органами вини особи.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 112.1, п. 112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, не вжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винною у вчиненні правопорушення.

В той же час, приписами ПК України не визначено поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 ст.112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 Кодексу є: - встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання; - доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Отже, саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

При цьому, відповідно до п. 109.3 ст. 109 ПК України у випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Згідно п. 112.7 ст. 112 ПК України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Таким чином, відповідальність за скоєння податкового правопорушення настає лише у разі коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

В той же час, в акті перевірки від 04 червня 2021 року № 10806/15-32-04-05-17/480922 відсутні будь-які обставини, які пом`якшують відповідальність або звільняють від відповідальності за вчинення податкових правопорушень відповідно до ст.112 ПК України.

При цьому, в акті від 04 червня 2021 року № 10806/15-32-04-05-17/480922 вказано, що вина ПАТ Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт підтверджується тим, що платник податків мав можливість дотриматися норм чинного законодавства, а саме: самостійно визначив та подав декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) за 2019 рік, в якій задекларовано суми податкових зобов`язань з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності). Вказана декларація складена і підписана відповідно до ст. 48 Кодексу та подана у спосіб визначений діючим законодавством; у попередніх звітних періодах в повному обсязі були сплачені задекларовані суми плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності); в електронному кабінеті платника засобами податкового календаря контролюючий орган нагадує терміни декларування та сплати податків; платника було обізнано з вимогами Кодексу в частині своєчасності та повноти сплати плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) у визначені законодавством терміни. Однак, платник не вжив достатніх заходів для цього через те, що він діяв недобросовісно та без належної обачності. Дані дії платника, вважаються умисними, зважаючи на те, що особа мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання.

Таким чином, контролюючим органом доведено скоєння платником податків податкового правопорушення, а саме що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але платником податків умисно не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання встановлений ПК України, вчиняв умисно затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

В той же час, позивач не надав жодних доказів, що вчиненні ним діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, не вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або не призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів. ПАТ Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт самостійно визначено суму податкового зобов`язання, тобто на етапі підготовки звітності платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання в строк встановлений ПК України.

При цьому, в позовній заяві позивач не оскаржує суть порушень, які встановлені акті перевірки від 04 червня 2021 року № 10806/15-32-04-05-17/480922.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 29.06.2021 року № 15316/15-32-04-05-19/0480922 Головне управління ДПС в Одеській області діяло на підставі приписів Податкового кодексу України та у межах своїх повноважень, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2021 року № 15316/15-32-04-05-19/0480922.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт (, адреса місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 57) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2021 р. № 15316/15-32-04-05-19/0480922 про застосування штрафу за порушення строків оплати узгодженого грошового зобов`язання в розмірі 50 % від суми узгодженого грошового зобов`язання в сумі 197710,90 грн., - в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.