Справа № 420/22746/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

18.11.2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник у ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 (з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ухвалою суду від 10.02.2021 року по справі №420/13792/20 залишено без розгляду позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по транспортному податку.

У позові зазначено, що 05.10.2021 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням (вх. № 71529/6 від 06.10.2021), в якому просив привести у відповідність до чинного законодавства інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 шляхом проведення необхідних облікових операцій із вилучення перекручення (викривлення) показників щодо податкового боргу, який обліковується на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 від 30.06.2017 та списати безнадійний податковий борг у розмірі 25 000 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 від 30.06.2017, а також звiльнити майно ОСОБА_1 з-під податкової застави. Однак, відповіддю Головного управління ДПС в Одеській області № 29424/6/15-32 13-04-10 вiд 09.11.2021, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Як вказує позивач, з огляду на змiст вiдмови вбачасться, що відповідач вказує на відсутність підстав для списання податкового боргу платника податків, передбачених Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів зборів України від 10.10.2013 № 577.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно, в порушення вимог ПК України та Порядку № 577, допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні заходів щодо списання безнадійного податкового боргу.

Ухвалою суду від 23.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі.

10.12.2021 року (вх.№ЕС/3047/21) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача та заперечує проти позову у зв`язку з наступним.

З покликанням на п.101.2 ст.101, п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України, абзацу 4 пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ, відповідач зазначає, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року по справі 420/13792/20 позовна заява ГУ ДПС в Одеській області дійсно була залишена без розгляду. Однак, ГУ ДПС в Одеській області повторно 29.10.2021 року було направлено до Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення суми даного податкового боргу. Враховуючи вищенаведене, відсутні визначені законодавством підстави для визнання податкового боргу позивача безнадійним.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

14.12.2021 року (вх.№ЕП/35987/21) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що обставини щодо повторного звернення Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 з позовом про визнання податкового боргу безнадійним не відповідають дійсності та не підтверджена належними доказами, адже відповідачем не надано нi копії такої позовної заяви з доказами її направлення до суду, ні копії ухвали про відкриття провадження у справі, ні номер справи. Крім того, на сайті Судової влади України за пошуком справи за допомогою ПІБ позивача, жодних нових позовів з 29.10.2021 щодо ОСОБА_1 не зареєстровано, а враховуючи що суд вирішує питання щодо відкриття провадження або залишення позовної заяви без руху протягом 5 днiв з дня надходження позову, то станом на сьогодні вже б мала бути якась інформація хоча б що такий позов дійсно було подано до ОСОБА_1 .

Станом на 04.02.2022 року інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено.

До Одеського окружного адміністративного суду 08.12.2020 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00грн. (справа №420/13792/20).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що станом на 17.06.2020р., відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 перед бюджетом з транспортного податку з фізичних осіб становить 25 000,00грн. Заборгованість виникла в результаті винесення податкового повідомлення рішення форми «Ф» за №139541-13 від 30.06.2017р. на суму 25000,00грн.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року по справі №420/13792/20 залишено без розгляду адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з транспортного податку з фізичних осіб на суму 25000,00грн. у зв`язку із спливом строку звернення до суду.

05.10.2021 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням (вх. № 71529/6 від 06.10.2021), в якому просив привести у відповідність до чинного законодавства інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 шляхом проведення необхідних облікових операцій із вилучення перекручення (викривлення) показників щодо податкового боргу, який обліковується на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 від 30.06.2017 та списати безнадійний податковий борг у розмірі 25 000 грн, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 від 30.06.2017, а також звiльнити майно ОСОБА_1 з-під податкової застави (а.с.11-13).

У відповідь на вказану заяву Головним управлінням ДПС в Одеській області складено лист № 29424/6/15-32 13-04-10 вiд 09.11.2021 (а.с.14-16), в якому зазначено, що відповідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи податкового органу в інтегрованій картці платника станом на 04.11.2021 рахується податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб (КБК 18011000) в сумі 25000,00 гривень.

У листі вказано, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2021 року по справі №420/13792/20 позовна заява ГУ ДПС в Одеській області до ФО-ПП ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу залишена без розгляду у зв`язку із спливом строку позовної давності вiдповiдно до п.102.4 ст. 102 ПКУ та що Головне управління ДПС в Одеській області 29.10.2021 направило до Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву ФО-ПП ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу.

Крім того, у листі, з покликанням на абз.11 п.52-2 підр.10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, вказано, що грошове зобов`язання не набуло статусу безнадійного боргу. В зв`язку з цим у Головного управління ДПС в Одеській області вiдсутнi законні підстави для списання безнадійного податкового боргу.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник у ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі загальності оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 36.1, 36.2, 36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

101.2.6. податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На теперішній час діє Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376 (надалі по тексту - Порядок).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3 - 4.5 Порядку у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Строки давності та їх застосування визначені у статті 102 ПК України.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 392 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

У разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

З місцевих податків та/або зборів, за якими передбачено подання річної податкової декларації, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право за результатами перевірки самостійно визначити суму грошових зобов`язань, у разі виявлення ним за результатами перевірки заниження суми визначеного платником податків податкового зобов`язання з цих податків, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати цих податків, визначених відповідними розділами цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року по справі №826/8231/15.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом було визначено грошове зобов`язання 30.06.2017 року згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» за №139541-13.

В ухвалі від 10.02.2021 року по справі №420/13792/20 встановлено, що податкове повідомлення рішення форми «Ф» за №139541-13 від 30.06.2017р. направлялось на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, однак повернулось на адресу контролюючого органу з відміткою поштового відділення від 23.08.2017р. «про невручення поштового відправлення».

В той же час, суд зазначає, що відповідно абзацу десятого пункту 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України №591-ІХ від 13 травня 2020 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів Україні від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України був введений карантин.

На теперішній час дія карантину на території України продовжена до 31 грудня 2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 №1246.

За умови не зупинення перебігу строку давності, передбаченого статтею 102 ПК України, даний строк (1095 днів) закінчився би 26.10.2020 року але, як вказувалося раніше, відлік даного строку зупинений законом.

Таким чином, податковий борг, який виник, у зв`язку з податковими повідомленнями-рішенням №139541-13 від 30.06.2017р, в силу абзацу десятого пункту 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в редакції Закону України №591-ІХ від 13 травня 2020 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) не підпадають під визначення «безнадійного» відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), в силу зупинення строків позовної давності.

Суд зазначає, що наявність ухвали суду від 10.02.2021 року по справі №420/13792/20, якою залишено без розгляду позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості по транспортному податку жодним чином не спростовує вказані висновки суду, так як відповідно до ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник у ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року та зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 (з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року необхідно відмовити.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо несписання безнадійного податкового боргу з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник у ОСОБА_1 (PHOKПП НОМЕР_1 ) на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року та зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 (з транспортного податку у розмiрi 25 000 грн.. який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № 139541-13 вiд 30.06.2017 року відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя Корой С.М.

.