Справа № 400/5958/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 р. № 400/5958/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагаря В.С., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Департамента архітектури та містобудування Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027,

про:визнання відмов від 18.06.2021 № 1811/12.01-46/21, від 02.07.2021 № 1967/12.01-46/21 протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департамента архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (далі-відповідач) про визнання протиправними відмов від 18.06.2021 № 1811/12.01-46/21, від 02.07.2021 № 1967/12.01-46/21; зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач відмовив йому у наданні будівельних паспортів у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки містобудівної документації, відповідно до п.2.4 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку від 05.07.2011 №103. Вказані відмови позивач вважає незаконними та такими, що порушують його права, у зв`язку із чим, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що наміри позивача щодо забудови земельних ділянок за кадастровими номерами :11:076:0096 та :11:076:0098 не відповідають вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме плану зонування території міста. Таким чином, вважає, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

25.10.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти наведених відповідачем доводів.

Ухвалою від 30.07.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 15.09.2021 року представник позивача подав усне клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.09.2021 року судом ухвалено подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні 06.10.2021 року суд, порадившись на місці ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті.

Представники сторін звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутністю. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачу, на праві приватної власності, належать п`ять земельних ділянок, кадастрові номери: :11:076:0095, :11:076:0096, :11:076:0097, :11:076:0098, :11:076:0099, розташованих за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру, цільове призначення вказаних земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку.

07.06.2021 та 22.06.2021 позивач звернувся до відповідача із заявами та доданими відповідними пакетами документів, на видачу будівельних паспортів на забудови земельних ділянок з кадастровими номерами :11:076:0096 та :11:076:0098.

18.06.2021 листом №1811/12.01-46/21 та 02.07.2021 листом №1967/12.01-46/21 відповідач відмовив позивачу у видачі будівельних паспортів на забудову вказаних земельних ділянок, у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки містобудівної документації, відповідно до п.2.4 Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку від 05.07.2011 №103.

Судом встановлено, що вказані п`ять земельних ділянок, з`явилися у позивача, шляхом об`єднання та поділу раніше придбаних земельних ділянок. Так, позивачем у 2015 році було придбано у громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чотири земельні ділянки розташовані за адресою АДРЕСА_2 . Всі придбані земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, продавці мали Державний акт на право власності з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Як зазначив позивач, вказані земельні ділянки придбавалися ним виключно з метою будівлі житлового будинку.

Роблячи об`єднання та переділ земельних ділянок, позивач переслідував аналогічну мету та зберіг цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Підставою для відмови відповідачем у видачі будівельних паспортів забудови земельних ділянок з кадастровими номерами :11:076:0096 та :11:076:0098, є той факт, що Рішенням Миколаївської міської ради від 18.06.2009 №35/18 затверджено містобудівну документацію План зонування території міста Миколаєва, згідно якого, вказані земельні ділянки відносяться до території зелених насаджень загального користування.

Питання видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.11 №3038-VI (далі Закон №3038) та Порядком видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку від 05.07.11 №103 (далі Порядок №103).

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №3038 надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Аналогічна норма містиці в п.2.1 Порядку №103.

Право приватної власності гарантовано Конституцією України, нормативними актами та Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що за умов передбачених законом підстав та необхідності в інтересах держави чи суспільства, органи місцевого самоврядування можуть втручатися у право приватної власності.

У даному випадку, на думку суду, відмова відповідача у наданні позивачу будівельного паспорта є втручанням, оскільки обмежує право власності позивача на земельну ділянку у можливості користуватися нею, а саме використати за цільовим призначенням побудувати житловий будинок.

Частиною першою ст.27 Закону №3038 встановлено за наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Вирішуючи питання правомірності відмови відповідача з посиланням на наявність плану зонування, суд виходить з наступного:

1. Земельні ділянки знаходяться у приватній власності позивача та попередніх власників більше десяти років, тобто задовго до прийняття Миколаївською міською радою Рішення від 18.06.09 №35/18 про зонування території міста Миколаєва. Тому включаючи земельні ділянки до території зелених насаджень загального користування Миколаївській міськраді (Відповідач її структурний підрозділ) було точно відомо, що вони перебувають у приватній власності.

2. Єдиним і незмінним цільовим призначенням земельних ділянок, з моменту їх відведення і станом на час розгляду справи (інформація міститься в Державному земельному кадастрі) є будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

3. До земель загального користування відносяться землі державної чи комунальної власності, а вказані земельні ділянки є приватними. Миколаївська міськрада не вилучала ці земельні ділянки для суспільних потреб.

4. Виділення земельних ділянок у власність під забудову, а потім віднесення їх до земель загального користування здійснювалось однім й тим самим органом місцевого самоврядування Миколаївською міською радою, при цьому відповідач не пояснив суду, чи було це здійснено свідомо чи випадково.

Суд погоджується з позивачем, що зміна Миколаївською міськрадою призначення земельної ділянки, без її вилучення для суспільних потреб, без внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, навіть без повідомлення власника про такі зміни, є порушення принципу «належного урядування». У рішенні ЄСПЛ справа «Рисовський проти України» (Заява №29979/04), зазначено Державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права.

Отже, на думку суду, приймаючи рішення про зонування території, Миколаївська міська рада повинна була вирішити питання компенсації чи надання позивачу інших земельних ділянок.

В Україні діє принцип верховенства права, закріплений в Конституції України та зазначений в ст.6 КАС України.

Невід`ємною складовою верховенства прав є принцип «правової визначеності», який полягає у тому, що обмеження основних прав людини допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинно базуватися на критеріях, які дадуть змогу відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, перебрати юридичні наслідки такої поведінки.

Суд також наголошує, що поведінка Миколаївської міської ради при прийнятті рішення про зонування була не передбачувана, а наслідки такої поведінки юридично не оформлені й на дату прийняття судового рішення.

Одним із елементів принципу «правової визначеності» є поняття «легітимних очікувань». Це поняття застосовується при захисті порушеного права власності гарантованого Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що позивач, при поданні відповідачу заяв на видачу будівельних паспортів мав «легітимні очікування» щодо використання своїх земельних ділянок за їх цільовим призначенням.

Отже, суд приходить до висновку, що обмеження позивача у користуванні земельними ділянками є обмеженням його права власності, що на переконання суду є надмірним втручанням в його майнові права, що сталося внаслідок порушення принципів «належного урядування», «правової визначеності» та «легітимних очікувань».

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення відповідача, щодо відмови позивачу у наданні паспортів забудови земельних ділянок є протиправними.

Оскільки відповідачем у відмовах оформлених листами від 08.06.2021 №1811/12.01-46/21 та від 02.07.2021 №1967/12.01-46/21 не зазначено інших підстав для відмови у наданні паспортів забудови земельних ділянок, крім вказаної підстави для відмови наявність плану зонування, суд вважає, що для захисту права позивача є можливим зобов`язати відповідача надати відповідні паспорти забудови земельних ділянок.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ) про визнання відмов від 18.06.2021 № 1811/12.01-46/21, від 02.07.2021 № 1967/12.01-46/21 протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Департамента архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 18.06.2021 №1811/12.01-46/21 у наданні будівельного паспорту ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки за кадастровим номером :11:076:0096.

3. Зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за кадастровим номером :11:076:0096.

4. Визнати протиправною відмову Департамента архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 02.07.2021 № 1967/12.01-46/21 у наданні будівельного паспорту ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки за кадастровим номером :11:076:0098.

5. Зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за кадастровим номером :11:076:0098.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ) сплачений судовий збір в розмірі 1816,00 грн., відповідно до квитанції №0.0..1 від 28.07.2021 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. С. Брагар