Справа № 460/12941/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 січня 2022 року м. Київ № 460/12941/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши заяву про збільшення розміру позовних вимогу справі

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

до Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі також - позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" (далі також - відповідач), в якому просить стягнути із Приватне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (на р/р НОМЕР_1 у Філія - Рівненське обласне управління АТ Ощадбанк, ) заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2020 року по червень 2021 року в сумі 76517,81 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот сімнадцять грн. 81 коп.).

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.10.2021 року справу №460/12941/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Шубківське" про стягнення заборгованості передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2021 року визначено суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №460/12941/21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

У системі «Електронний суд» 01.12.2021 року позивачем сформовано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Через канцелярію суду 21.12.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог.

Вирішуючи питання прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, судом встановлено наступне.

Так, з прохальної частини заяви встановлено, що позивач вважає за необхідне збільшити позовні вимоги на суму 5907,27 грн. (липень 2021 року - вересень 2021 року) та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сільськогосподарське підприємство «Шубківське» () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, р/р - НОМЕР_2 в РОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України».

Разом з тим, позивачем зазначено, що період липень 2021 року - вересень 2021 року не включено до підстав адміністративного позову та попередньо заборгованість по цьому періоду останнім не заявлялася.

Враховуючи викладене, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами першою, восьмою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі № 910/18389/20, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Верховним Судом зауважено, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховним Судом зазначено про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Дослідивши заяву позивача, суд дійшов висновку, що остання не відповідає інституту збільшення позовних вимог, оскільки, хоч позивач і збільшує грошовий еквівалент, заявлений до стягнення, позивачем фактично заявляється новий позов, оскільки сума збільшення має свої підстави - інший період, який не був заявлений у первісному позову.

Отже, ураховуючи обґрунтування поданої позивачем заяви, суд дійшов висновку відмовити у прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог в порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем фактично заявлено новий позов в межах справи №460/12941/21, що суперечить процесуальному закону.

Керуючись статтями 6, 9, 44, 47, 166, 167, 242, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті до розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.12.2021 року про збільшення розміру позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили.

Суддя Л.О. Маруліна