Справа № 280/9562/20
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
18 лютого 2022 року справа 280/9562/20

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.12.2020 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить стягнути середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та індексації грошового забезпечення з дати звільнення 16.11.2018 по день фактичної виплати 27.11.2020 (ас1).

У відзиві на позовну заяву військова частина вказує, що Положення про проходження громадянами України військової служби в збройних силах України, затверджене Указом Президента України №1153 від 10.12.2008, не передбачає стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (ас27).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 позов задоволений частково. З Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 8500гр (ас31).

В апеляційній скарзі військова частина просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення трудового законодавства (ас38).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби в збройних силах України, затвердженого Указом Президента України №1153 від 10.12.2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним всіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у вказаній в цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Переліченими нормами передбачено відшкодування в тому випадку, якщо підприємство, установа, організація не розрахувались зі звільненим працівником в день звільнення. Тобто, якщо саме на день звільнення підприємство, установа, організація має перед звільненим працівником заборгованість, то весь час, поки ця заборгованість не буде виплачена, передбачений особливий вид відповідальності виплата середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. Іншими словами, відповідальність підприємства, установи, організації починається з дня звільнення працівника і закінчується днем, коли працівникові виплачена сума, яку підприємство, установа, організація мали виплатити в день звільнення.

Наявність заборгованості військової частини з виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку та індексації грошового забезпечення на дату звільнення 16.11.2018 підтверджено рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 у справі №280/3910/20 та від 17.08.2020 у справі №280/3900/20 (ас9-15).

Згідно платіжного доручення №3545 від 26.11.2020, компенсація за невикористану відпустку в сумі 4675гр71коп, згідно платіжного доручення №3549 від 26.11.2020, індексація грошового забезпечення в сумі 3800гр44коп перераховані ОСОБА_1 Всього 26.11.2020 перераховано позивачу 8476гр15коп (ас18,19).

Відтак суд першої інстанції правильно стягнув середній заробіток за час затримки розрахунку з дати звільнення ОСОБА_1 16.11.2018 по дату повного з ним розрахунку 27.11.2020.

Доводи військової частини про незастосування до спірних правовідносин положень трудового законодавства є безпідставними.

При вирішенні справи окружним судом обгрунтовано врахована правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 31.10.2019 у справі №2340/4192/18, відповідно до якої положення статей 116, 117 КЗпП України поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби, оскільки спеціальним законодавством не врегульовано питання відповідальності за нерозрахунок або неповний розрахунок при звільненні військовослужбовця з військової служби.

Також окружний суд правильно послався на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі №821/1083/17, що відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, за несвоєчасний розрахунок при звільненні має проводитись за весь час до дня остаточного розрахунку, в тому числі і після прийняття судового рішення про стягнення невиплачених в день звільнення сум.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 без змін.

Постанова набирає законної сили з 18.02.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова