Справа № 420/24354/21
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Одеській області щодо формування та подання до ДКСУ у м. Одесі подання про повернення позивачу суми помилкового сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 122129,60 грн; зобов`язати відповідача сформувати та подати до ДКСУ у м. Одесі подання про повернення позивачу суми помилкового сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 122129,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в серпні 2021 р. він придбав житловий будинок і під час нотаріального посвідчення договору ним сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майно, що склало 122129,60 грн. Згодом позивач дізнався про відсутність в нього обов`язку щодо сплати вказаного збору, так як придбання ним житла відбулося вперше, у зв`язку із чим в липні 2021 р. він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів. Однак листом ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивачу про неможливість повернення помилково сплачених коштів через те, що ПФУ не володіє інформацією щодо прав власності на нерухомість. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину позивачу, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами. Зважаючи на порушення своїх прав та інтересів, позивач звернувся до суду за захистом.

Ухвалою судді від 21.12.21 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ст. 262 КАС України.

06.01.22 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що Закон № 400 та Порядок № 1740 використовують терміни «фізичні особи» та «громадяни». При цьому не є платниками збору та не сплачують його саме громадяни України, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Іноземці та особи без громадянства, які придбають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на загальних підставах без звільнення. Оскільки позивач є підданим Королівства Іспанія, підстави для повернення йому збору відсутні.

Також з вересня 2020 р. нотаріус під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, вирішує чи є підстави вважати цей правочин придбавання житла вперше.

Відповідь позивача на відзив до суду не надійшла.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.08.21 між громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та підданим Королівства Іспанія ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідною земельною ділянкою, номер 996, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим Сергієм Сергійовичем.

За договором придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 603,9 кв.м, житловою площею 160,5 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем за вказаним договором придбано земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0124, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2036 га.

Під час нотаріального посвідчення договору покупцем / позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майно, що склало 122129,60 грн, згідно квитанції від 06.08.2021 № 06-1365793/1.

Дізнавшись, що відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язку зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання житла вперше в нього не було, позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про повернення помилково сплачених ним коштів в розмірі 122129,60 грн.

Листом від 26.11.21 № 1500-0506-8/148682 ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь щодо неможливості повернення сплачених позивачем коштів, так як Закон № 400 та Порядок № 1740 використовують терміни «фізичні особи» та «громадяни». При цьому не є платниками збору та не сплачують його саме громадяни України, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Іноземці та особи без громадянства, які придбають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на загальних підставах без звільнення. Оскільки позивач є підданим Королівства Іспанія, підстави для повернення йому збору відсутні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає відмову органу ПФУ в поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування обґрунтованою, а позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Згідно з приписами пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України;

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит Пенсійного фонду України та його територіальних органів, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, нотаріусів, адвокатів надається у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998 затверджений Порядок сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, яким врегульовано питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

23.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №866 «Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій».

Відповідно до пункту 15-2 Порядку №1740 в редакції на час виникнення спірних правовідносин збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

За приписами пункту 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, починаючи з 26.09.2020, шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава створила дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа подає нотаріусу:

1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи перелічених документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу Пенсійного фонду України визначені підпунктами «в» і «г» пункту 15-2 Порядку №1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, суд відхиляє посилання ГУ ПФУ в Одеській області щодо можливості подання покупцем нерухомості заяви про те, що він не має та не набував права власності на житло (в тому числі не приватизовував, не успадковув, не отримував у дар, не купував, зокрема як частку в спільному майні подружжя, виключно нотаріусу під час оформлення договору купівлі-продажу.

В той же час, суд погоджується з доводами територіального органу ПФУ про те, що як в Законі України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» так і в Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій вжиті терміни «фізична особа» та «громадянин».

Зокрема, пункт 9 статті Закону № 1400 (з виокремленням частин, що підлягають застосуванню в спорі) визначає, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є … громадяни, які … придбавають житло вперше.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закону України «Про громадянство України».

У цьому Законі наведено терміни:

громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;

громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;

іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Вирішуючи спір, суд враховує, що пункт 9 статті Закону № 1400 у поєднанні з пп. «в» п. 15-2 Порядку №1740 визначає, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є 1) громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше; 2) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше.

При цьому пп. «в» п. 15-2 Порядку №1740, серед підтверджень заяви фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло, містить дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

В свою чергу, житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержувалися виключно громадянами України і використовувалися при приватизації державного житлового фонду.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що запроваджена законодавцем пільга, яка полягає у звільненні від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна, а саме придбання житла вперше, стосується саме громадян України та не поширює свою дію на іноземців та осіб без громадянства.

При цьому в рішеннях Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 819/1498/17 та від 31.01.2018 по справі № 819/1667/17, на які позивач посилається у позові, зроблено висновок про те, що саме громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів такими рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65017, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк