Справа № 160/23669/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2022 року Справа 160/23669/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі клопотання відповідача про призначення судово-медичної експертизи по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, оформлене протоколом від 21.09.2020 та висновком від 21.09.2020 №607, а саме, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії дитина з інвалідністю підгрупи А;

- скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії при Комунальному некомерційному підприємстві Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради, оформлене протоколом від 21.09.2020 та висновком від 21.09.2020 №607, що під час оцінки обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 стан дитини не відповідає критеріям для встановлення категорії дитина з інвалідністю підгрупи А;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради провести повторне засідання з розгляду питання надання ОСОБА_2 категорії дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради встановити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 категорію Дитина з інвалідністю підгрупи А віком до 18 років;

- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради визначити часом настання інвалідності підгрупи А у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , день надходження до комісії документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 №917 Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям;

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради в особі лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ОСОБА_1 , її законного представника 50 000 (п`ять десять тисяч) грн. у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2022 року клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду по справі №160/23669/21 задоволено. Відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом з відзивом від відповідача до суду подано клопотання про призначення судово-медичної експертизи, в якому позивач просить:

призначити у справі №160/23669/21 судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Державній спеціалізованій установі «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 9).

В обґрунтування клопотання зазначено, оскільки, ані суд, ані представники сторін не мають спеціальних знань в галузі медицини, що мають значення для об`єктивного розгляду даної справи, і які виходять за межі права, єдиним належним та допустимим доказом при ухваленні рішення, може бути висновок експерта.

Позивач у своєму клопотанні про призначення судової експертизи просить на вирішення експерта поставити наступне питання:

чи відповідав стан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , критеріям для встановлення категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 року №917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», станом на момент прийняття висновку ЛКК№607 від 21.09.2020 року?

15.02.2022 року до суду від позивача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення клопотання про призначення судово-медичної експертизи та зазначає, що висновок експерта може підмінити вже прийняте рішення стосовно дитини. Комісія вже допустила протиправні дії і висновок експерта не може змінити даний факт. Крім того, саме на комісію покладається обов`язок прийняття рішення про надання або відмови у наданні дитині категорії дитина з інвалідністю підгрупи А, та це є тільки результат огляду дитини та медичних документів. Комісія зобов`язана виконати інші дії які є передумовою прийняття рішення відповідно до норм матеріального права. Зазначає, що запитання яке ставить відповідач у клопотанні про проведенні судово-медичної експертиз є виключно обов`язком комісії, і будь-який висновок експерта не може спростувати чи змінити факт того, що це не було зроблено комісією, яка зобов`язана була виконати дії покладені на неї єдиним нормативним документом, як сам відповідач визнає постановою КМУ від 21.11.2013 р. № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям». На підставі викладеного, позивач просить відмовити у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Розглядаючи клопотання відповідача про призначення судово-медичної експертизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення спору по суті.

Крім того, як випливає з приписів ч.1 ст.102 Кодексу адміністративного судочинства України, призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який приймає рішення з огляду на конкретні обставини справи, необхідність застосування спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, та неможливості встановлення фактичних обставин справи.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем до клопотання про проведення судово-медичної експертизи жодних доказів неможливості розгляду даної справи без проведеної зазначеної експертизи не долучено.

Таким чином, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про відсутність перешкод для встановлення фактичних обставин у розгляді даної справи без проведення судово-медичної експертизи за наявними у матеріалах справи документами. Обставини у даній справі можуть бути встановлені на підставі письмових доказів, інших засобів доказування, без отримання висновку експерта.

Відтак, з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про проведення судово-медичної експертизи.

Керуючись статтями 102, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-медичної експертизи по справі №160/23669/21 - відмовити.

Ухвала, відповідно до ч. 1ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кальник