Справа № 420/25840/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» (вул. Приморська, 49, м. Одеса, 65026) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.11.2021 №320788.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.10.2021 року працівником Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої, було виявлено порушення перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів понад 10%, але не більше 20 % та складено Акт №316494.

Про виявлені порушення були складені наступні документи, а саме: чек зважування із числовими показниками вагових параметрів, Довідка про результати здійснення габаритно - вагового контролю, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

На підставі вищезазначених документів Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, прийняло оскаржувану постанову №320788 від 22.11.2021 року про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Представник позивача вказує, що після проведення зважування водієві не було надано розрахунку плати за проїзд автомобільними дорогами, а видані йому документи містять ряд недоліків: довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0073698 від 05.10.2021 не містить підпису оператора вагового комплексу та печатки що суперечить п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Крім того, чек (квитанція), який встановлює обсяг ваги транспортного засобу, ніким не підписаний, не має жодних реквізитів документа, на підставі якого можна встановлювати про наявність або відсутність порушення. Позивач вважає, що неактуальність чеку (квитанції) зважування свідчить про безпідставність та недостовірність складених акту про перевищення та довідки.

Позивач зазначає, що результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на відсутність документів про проведення періодичної повірки (метрологічної атестації) засобу вагового контролю.

При цьому, чеком (квитанцією) вказана загальна сума тоннажу у 49,09 тон при нормі у 46,92 тон, що не відповідає дійсності, оскільки актом про перезважування автотранспорту з контейнером №WGT211345 від 05.10.2021, який був виданий водієві при здаванні контейнера під експорт у порту відправки, зазначено про відсутність будь-якого перевантаження. На думку позивача, вказані обставини свідчать про несправність вимірювального обладнання та ставить під сумнів результати габаритно-вагового контролю.

Водночас, позивач зазначає, що відповідачем всупереч пунктам 21-23 Порядку «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», затвердженому постановою КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 (далі Порядок №879) не було затримано транспортний засіб, не було надано позивачу можливість реалізувати право привести транспортний засіб у відповідність установленим нормативам.

Таким чином позивач вважає, що Постанова №320788 від 22.11.2021 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на відсутність належним чином оформленої документації та порушення Порядку №879 та Порядку №1567.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20.12.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу копія ухвали суду направлена на електрону адресу 20.12.2021 року(а.с.44). Станом на 14.02.2022 року до суду відзив на позов не надійшов.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб`єктом господарювання ТОВ «АТП 2020» та суб`єктом владних повноважень Південним міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року (далі Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок №1567 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пункт 14 Порядку №1567 передбачає, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких, зокрема, визначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 16 Порядку №1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АТП 2020» здійснює вид діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний) (а.с. 25-26).

Згідно з договором найму (оренди) транспортних засобів 05.03.2020 року ОСОБА_1 передала ТОВ «АТП 2020» у тимчасове (строкове) платне користування (в найм/оренду) строком до 05.03.2023 року, зокрема, транспортний засіб марки MAN, модель 26.440, тип транспортного засобу спеціалізований вантажний-спеціалізований сiдловий тягач - Е, об`єм двигуна 10518, колір білий, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рамн): НОМЕР_1 , повна маса 26000, маса без навантаження - 8800, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до п. 4.1. вказаного договору за домовленістю сторін т/з може використовуватися ТОВ «АТП 2020» при здійсненні виробничої діяльності (а саме перевезення вантажу) (а.с.11-14).

Відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів 05.03.2020 року ОСОБА_2 передав ТОВ «АТП 2020» у тимчасове (строкове) платне користування (в найм/оренду) строком до 05.03.2023 року, зокрема, транспортний засіб марки KRONE, модель SDC 27, тип транспортного засобу спеціалізований напівпричіп - спецiалiзований н/п - контейнеровоз-Е, колір - синій, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , повна маса - 41000, маса бо навантаження - 5700, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Відповідно до п. 4.1. вказаного договору за домовленістю сторін т/з може використовуватися ТОВ «АТП 2020» при здійсненні виробничої діяльності (а саме перевезення вантажу) (а.с.15-18).

05.10.2021 року посадовою особою Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки в пункті габаритно-вагового контролю автодороги М-05 Київ Одеса 452 км + 811 м. було проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN номерний знак НОМЕР_2 та спеціалізованого напівпричіпу марки KRONE номерний знак НОМЕР_4 , що перевозив пиломатеріали.

За результатами складений акт №316494 від 05.10.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено про перевищення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу (а.с.19).

Про виявлені порушення були складені: Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0073698 від 05.10.2021 року (а.с.21) та акт №0065275 від 05.10.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.20).

В акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.10.2021 року вказано, що нормативно допустима маса 46,00 т., фактична 49,09 т., осьові навантаження, тонн: нормативно допустиме 11,18,24, фактичне 06,05; 6,67; 11,25; 8,68; 8,34; 8,1 (а.с.20).

При цьому, згідно з чеком, який встановлює обсяг ваги транспортного засобу, при нормі 46,92 т. встановлено 49,09 т (а.с.22).

22.11.2021 Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, посилаючись на Акт №316494 від 05.10.2021 року винесено постанову №320788 про застосування адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн (а.с.23).

Частина 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-IIІ (далі Закон №2344-IIІ), яка зазначена у постанові, встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.15 ч.1 ст.60).

Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення №103 визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю (пп.15.п.5 Положення).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т. або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Суд встановив, що загальна тоннажність транспортного засобу складала 49 т. 09 кг, що на 2,17 т. перевищило вагові норми 46 т. 92 кг. Таким чином вагові параметри транспортного засобу ТОВ «АТП 2020» перевищили нормативні лише на 4,62% від допустимих 46,92 т.

Актом №316494 від 05.10.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зазначено про порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону «Про автомобільний транспорт».

Згідно з абз. 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином абз. 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ, передбачає настання відповідальності за вказаною нормою при встановленні факту перевезення вантажу перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% та без відповідного дозволу (для неподільного вантажу).

Частиною 3 статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше 5%.

Таким чином, за змістом наведених норм, правила перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень до 5% передбачає обов`язок отримання дозволу перевізником, однак, за таких умов, оскільки за Законом №2344-IIІ відповідальність з перевищенням габаритно-вагових параметрів до 5% не передбачена, то на ТОВ «АТП 2020» не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ.

Водночас з аналізу пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 вбачається, що чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у формі плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Слід зазначити, що у випадку перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами до перевізників лише може бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Водночас, підставою оскаржуваної постанови від 22.11.2021 року №320788 є Акт №316494 від 05.10.2021 року. В акті проведення перевірки №316494 від 05.10.2021 року відсутні відомості щодо вагового комплексу, який застосовувався при здійсненні габаритно-вагового контролю.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 12 Порядку №879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Перевізник повинен бути усвідомлений про характеристики вагового комплексу, якій застосовувався при здійсненні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Проте відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Пунктом 12 Порядку №879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Крім того, згідно п. 3 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від №255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу.

Крім того п.п. 4 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 (далі Порядок №1007/1207), посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена Порядком №1007/1207. Вказана довідка повинна містити: дату вагового контролю, найменування місце розташування пункту габаритно-вагового контролю, дані водія транспортного засобу, марку, модель реєстраційні номера автомобіля, причепу, тип транспортного засобу, результати вагового контролю, в тому числі і навантаження на осі. Вказана довідка підписується посадової особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль, оператором вагового комплексу, а також скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що довідка №0073698 про результати здійснення габаритно-вагового контролю автомобілю позивача підписано лише посадовою особою Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, підпис оператора вагового комплексу відсутній, а також відсутня печатка вагового комплексу (а.с.21). Таким чином, довідка №0073698 не відповідає формі довідки, що передбачена Порядком №1007/1207.

Водночас, щодо доводів позивача про те, що квитанцію вагового зважування не підписано жодною особою, яка проводила ваговий контроль та не містить печатки а тому, на думку позивача не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт зважування належного йому транспортного засобу уповноваженою особою, вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, суд зазначає, що необхідність зазначення такої інформації у цих документах чинним законодавством, зокрема Порядком №879, Порядок №422, Порядком №1007/1207 не передбачена.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку №879).

Тобто, із положень Порядку №879 можливо зробити висновок, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю.

Також, відповідно до п.23 Порядку №879, власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь який інший спосіб.

Згідно з п.24 Порядку №879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритного контролю фактів перевищення габаритно- вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Матеріали справи не містять жодних доказів з приводу того, що встановивши перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, було тимчасово затримано транспортний засіб або пропонувалось привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами.

Відповідач відзив на позов не надав, не надав також будь-яких документів в спростування доводів позивача, не спростував доводів позивача про неналежне складення довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, в яких не зазначені характеристики зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень та на якого відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду доказів про правомірність прийнятої постанови №287074 від 24.05.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8 500,00 грн до позивача.

Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням доводів позову, тієї обставини, що наданий строк для відзиву сплинув, та станом на 14.02.2022 року відзив на позов до суду не надійшов, згідно автоматизованої системи діловодства суду по справі не зареєстровано будь-яких клопотань, заяв відповідача, суд кваліфікує неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №320788 від 22.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн, яка є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами здійснення габаритно-вагового контролю.

Висновок суду про визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №320788 від 22.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн ґрунтується також на тому, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень не відображає складу правопорушення та посилання на нормативний акт, який порушив позивач.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління №320788 від 22.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» (вул. Приморська, 49, м. Одеса, 65026, ) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014, ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №320788 від 22.11.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП 2020» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса