Справа № 620/12606/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року Чернігів Справа № 620/12606/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:

- визнати протиправними рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.04.2019 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію (з врахуванням раніше виплачених сум) без обмеження її максимальним розміром - у розмірі її фактичного нарахування 21524,39 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 142911,70 грн (сто сорок дві тисячі дев`ятсот одинадцять грн 70 коп.) на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями та діями за період з 01.04.2019 по 30.09.2021.

Позов мотивовано тим, що відповідач на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі № 620/4597/21 здійснив перерахунок його пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки, обмеживши максимальний розмір пенсії та зменшивши розмір пенсії.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що у ГУ ПФУ в Чернігівській області відсутні підстави для виплати позивачу перерахованої з 01.04.2019 пенсії без обмеження її максимальним розміром. Оскільки, статтею 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону № 3668-VI передбачено обмеження пенсії на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. Зауважив, що норми Закону № 3668-VI щодо обмеження максимальним розміром пенсії є чинними, неконституційними не визнані, а тому обов`язкові для застосування. Основний розмір пенсії з 01.04.2019 - 114970,00 грн., з 01.07.2019 - 15640,00грн., з 01.12.2019 - 16380,00 грн., з 01.07.2020 -17120,00 грн., з 01.12.2020 17690,00 грн., з 01.07.2021 18540,00 грн. Також відповідач зазначив, що пенсія позивачу зменшена не була, а під час перерахунку основний розмір пенсії був обчислений у розмірі 77% грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства на момент здійснення перерахунку.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримано, позивач наполягає на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 справу прийнято до провадження судді Заяць О.В., розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі № 620/4597/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, з 01.04.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, наданої Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та на підставі поданої заяви про перерахунок пенсії, з обов`язковим урахуванням в грошовому забезпеченні розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії (надбавки за особливості проходження служби (65%) 9272,25 грн, надбавки за роботу з таємними документами (20%) 1606,00 грн, премії (35%) 2810,50 грн). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% суми грошового забезпечення) пенсії, з 01.04.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, наданої Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, та на підставі поданої заяви про перерахунок пенсії, з обов`язковим урахуванням в грошовому забезпеченні розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії (надбавки за особливості проходження служби (65%) 9272,25 грн, надбавки за роботу з таємними документами (20%) 1606,00 грн, премії (35%) 2810,50 грн). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

На виконання вказаного рішення Чернігівського окружного адміністративного ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснив з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача обмеживши її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність та 05.08.2021 здійснив виплату перерахованої пенсії за поточний місяць перерахувавши на картковий рахунок суму у розмірі 18540,00 грн., що відповідає десяти прожитковим мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, який станом на 01.07.2021 становив 1854,00 грн.

Листом за № 10273-10414/Ш-02/8-2500/21 від 29.07.2021 відповідач повідомив позивача, що рішенням суду не зобов`язано пенсійний орган проводити перерахунок пенсії без урахування максимального розміру пенсії, перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства, та вказавши на підставу обмеження пенсії максимальним розміром - внесення Законом України № 3668-VI від 08.07.2011 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи змін до статті 43 Закону № 2262-ІІ.

Згідно довідки про перерахунок пенсії з 01.04.2019 обчислений відповідачем основний розмір пенсії (77% грошового забезпечення) пенсії (з надбавками) становить 2152439 грн. ( сума грошового забезпечення 27953,75 грн. х відсоткове значення розміру пенсії 77%= 21524,39 грн.) (а.с. 16).

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження максимального розміру його пенсії при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21 протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ (з урахуванням змін, внесених Законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №3668-VI), зокрема, визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон №3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011, як передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом № 3668-VI частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Спір у цій справі стосується правомірності обмеження пенсії позивачу з 01.04.2019 максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на частину сьому статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Водночас Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18.

З огляду на викладене, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Суд визнає помилковими посилання пенсійного органу щодо наявності у статті 2 Закону № 3668-VI положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому, суд враховує, що положення статті 2 Закону № 3668-VІ є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган, виплативши перераховану на підставі оновленої довідки пенсію з обмеженням її максимального розміру, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо проведення виплати пенсії позивачу після її перерахунку з 01.04.2019 з обмеженням максимального розміру.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.04.2019 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію (з врахуванням раніше виплачених сум) без обмеження її максимальним розміром - у розмірі її фактичного нарахування 21524,39 грн, то суд зазначає, що повноваження щодо визначення суми перерахованої пенсії належить до дискреційних повноважень пенсійного фонду та суд не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Стосовно вимоги про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 142911,70 грн (сто сорок дві тисячі дев`ятсот одинадцять грн 70 коп.) на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями та діями за період з 01.04.2019 по 30.09.2021, суд відмовляє у її задоволенні з урахуванням наступного.

У випадку, якщо позивач вважає протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиконання рішення суду, він має звертатися до суду з відповідною заявою в порядку судового контролю, який визначено положеннями ст. ст. 382, 383 КАС України.

Приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах:

- зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення,

- накладення штрафу,

- визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду,

- постановлення окремої ухвали.

Заявлення вимог про відшкодування шкоди в порядку ст. 383 КАС України не передбачено.

Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, звернення позивача в порядку ст. ст. 382, 383 КАС України не може відбуватися у формі подання нового позову, оскільки стосується виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).

Оскільки, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав безумовного забезпечення виконання відповідачем кінцевого рішення суду шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не подача нового адміністративного позову з вказаною вимогою.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивачу при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21, зобов`язання відповідача з 01.04.2019 перерахувати та виплатити позивачу пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21, без обмеження її максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.04.2019 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 23.03.2021 №ФЧ52909, станом на 05.03.2019, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2021 у справі 620/4597/21, без обмеження її максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Повний текст рішення суду виготовлено 17 лютого 2022 року.

Суддя О.В. Заяць