Справа № 160/20844/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною відмову у формуванні та поданні до органу Державної казначейської служби подання про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, викладену в листі Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 18.10.2021 року №0400-010604-8/136241;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області сформувати та подати до органу Державної казначейської служби подання про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що складає 22 500 грн., який було нею сплачено відповідно до квитанції №1-1935К від 25.08.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 25.08.2021 року придбала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., зареєстровано в реєстрі за №866. При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири нею сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 22 500 грн., що підтверджується квитанцією №1-1935К від 25.08.2021 року. Вищезазначена квартира є першим нерухомим майном (житлом), що вона придбала.
30.09.2021 року вона звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою щодо повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше. Проте, нею було отримано відповідь №0400-010604-8/136241 від 18.10.2021 року про відмову у задоволенні заяви про повернення суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у задоволенні її заяви щодо сформування та подання до органу державної казначейської служби відповідного подання про повернення їй суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (житла) вперше.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
До суду 25.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 30.09.2021 року позивач звернулася з заявою щодо повернення їй сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 22 500 грн. Зі змісту поданої заяви не можна було зробити висновок щодо доведеності обставин про обов`язок відповідача повернути сплачені кошти, тому позивачу було відмовлено. Відповідач вважає, що заява про повернення коштів з бюджету подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі, з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив на позовну заяву до теперішнього часу не скористалася.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.08.2021 року була придбана квартира АДРЕСА_2 .
Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І. 25.08.2021 р., та зареєстровано в реєстрі за №866.
Відповідно до ч.8 ст.49 Закону України Про нотаріат, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням.
Судом встановлено, що на виконання вищезазначеної норми Закону, під час оформлення договору купівлі-продажу, відповідно до квитанції №1-1935К від 25.08.2021 року позивачем було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 22 500 грн.
Враховуючи, що позивачем було вперше придбано житло, вона 30.09.2021 року звернулася з заявою до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо повернення їй коштів. Проте, листом від 18.10.2021 року №0400-010604-8/136241 Про надання інформації, відповідач повідомив, що в нього немає підстав щодо повернення помилково перерахованих коштів в сумі 22 500 грн., та запропонував позивачу оскаржити відмову в органах вищого рівня або в судовому порядку.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.9 ст.1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №400/97-ВР), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Згідно з п.8 ст.2 Закону №400/97-ВР, об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року №1740 Про затвердження Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (далі - Порядок №1740), затверджено Порядок, який регулює питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".
В силу п.15-1 Порядку №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Отже, Порядком №1740 визначено, що громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше не сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Відповідно до п.15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
В позовній заяві позивач стверджує, що іншого житла окрім вперше придбаної квартири у неї не має.
07.02.2022 року позивач подала до суду копію документу - Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо неї, станом на 07.02.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 на праві власності належить лише квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд зазначає, що на даний час відсутній відповідний правовий механізм перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, тому суд вважає, що відповідач, в особі Пенсійного фонду України, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний доводити факт, що у конкретному випадку особа зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, або звільнена від такої сплати, враховуючи, що вона придбала житло вперше.
Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.
Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна придбавають житло вперше, що міститься у п.9 ч.1 ст.1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.
Ухвалою Конституційного Суду України від 23 березня 2000 року №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.
Отже, матеріалами справи не спростовуються твердження позивача щодо придбання нею житла вперше, а відповідачем не надано до суду належних та допустимих письмових доказів того, що ОСОБА_1 придбала житло згідно з договором купівлі-продажу квартири від 25.08.2021 року не вперше.
Аналогічна правова позиція була висловлена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 року по справі №813/969/17.
Згідно з п.5 цього Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.
Відповідно до п.10 розділу Порядку №787, заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.
Підпунктом 2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року №215 передбачено, що Казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Отже, аналізуючи викладені положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то в даному випадку, саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби України подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
В силу ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити дану позовну заяву повністю з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 908 грн., тому судовий збір підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову у формуванні та поданні до органу Державної казначейської служби подання про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, викладену в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.10.2021 року №0400-010604-8/136241.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сформувати та подати до органу Державної казначейської служби подання про повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що складає 22 500 грн., який було сплачено ОСОБА_1 відповідно до квитанції №1-1935К від 25.08.2021 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма