Справа № 420/18405/21
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Одеса

У залі судових засідань № 33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Галат В.І.,

за участю сторін:

представника позивача - Черкес В.О.,

представника відповідача - Гомонець О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» до Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» до Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств на 19779863,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1977986,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 37938451,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 3793845,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2021 року, форми «П», яким зменшено ПрАТ «Одесавинпром» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 66210287,00 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» наголошувало, що у ході проведення перевірки представникам контролюючого органу було надано усі документи бухгалтерського та податкового обліку, які висвітлюють взаємовідносини позивача з його контрагентами та підтверджують факт реальності господарських операцій, правомірність нарахування податкового кредиту та формування витрат.

Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» зазначило, що висновки Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про порушення позивачем податкового законодавства базуються лише на припущеннях перевіряючих, а первинна бухгалтерія товариства не була досліджена під час перевірки належним чином.

На думку позивача, контролюючий орган фактично має претензії виключно до виконання контрагентами Приватного підприємства «Одесавинпром» вимог податкового законодавства, за що позивач не може нести відповідальність.

Крім того, Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» вважає, що Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було порушено встановлений пунктом 522 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків, що є додатковою підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року, надано можливість представникам Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» та Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків приймати участь у судових засіданнях по адміністративній справі №420/18405/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою сервісу «EasyCon».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року, у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» про призначення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №420/18405/21 відмовлено.

02 грудня 2021 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року, постановлено викликати свідків у судове засідання по адміністративній справі №420/18405/21.

05 січня 2022 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив (вх.№ЕП/30186/21 від 03.11.2021р.) на позовну заяву (т.Х, а.с.91-117).

Відзив обґрунтований наступним.

Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зауважувало, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

На думку Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, сукупність фактів та обставин, що характеризують контрагентів Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для формування податкового кредиту, без фактичного здійснення господарських операцій.

Контролюючим органом ставляться під сумнів господарській операції позивача з придбання олії соняшникової сирої нерафінованої і зернових культур та, відповідно, показання податкової звітності Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром».

Крім того, Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зазначало, що Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» фактично не приймало участі в операціях по поставці товарів за кордон, усі операції з перевезення, зберігання, митного оформлення, перевалки, пошуку покупців здійснюються іншими особами.

У відповіді на відзив (вх.№62264/21 від 09.11.2021р.) Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» наголошувало, що факти здійснення усіх господарських операцій позивача з контрагентами підтверджуються належним чином оформленою первинною документацією, яка засвідчує рух матеріальних активів, рух грошових коштів та отримання за їх результатом прибутку. У свою чергу, висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій ґрунтуються на неналежній інформації та не мають жодного документального підтвердження (т.Х, а.с.174-188).

У поясненнях (вх.№ЕП/34198/21 від 02.12.2021р.) Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків вказувало, що докази передачі контрагентам позивача реалізованого на адресу Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» товару відсутні. Крім того, контролюючим органом зауважувалося, що відображені в акті перевірки факти та відомості про контрагентів постачальників позивача були одержані на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом (т.ХІ, а.с.195-196).

У поясненнях (вх.№2313/22 від 12.01.2022р.) Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» зазначило, що контролюючим органом багаторазово здійснювалась реєстрація податкових накладних позивача з ТОВ «ТД Дітрейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток», що є підтвердженням факту відсутності сумнівів у реальності господарських операцій на момент реєстрації податкових накладних (т.ХХVІІ, а.с.197-202).

У поясненнях (вх.№4488/22 від 20.01.2022р.) Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» вказувало, що рішення про відповідність ТОВ «НВФ «Семток» критеріям ризиковості платника податку були прийняті контролюючим органом після завершення періоду, що охоплюється актом перевірки (т.ХХІХ, а.с.41-43).

У поясненнях (вх.№5994/22 від 28.01.2022р.) Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» наголошувало, що операції з купівлі-продажу сільгосппродукції були спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту у вигляді додаткового прибутку (т.ХХІХ, а.с.69-72).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Приватне акціонерне товариство «Одесавинпром» (далі ПрАТ «Одесавинпром») зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 29.09.2004 року за №0001486 (т.Х, а.с.7-9).

До основних видів діяльності ПрАТ «Одесавинпром» згідно код КВЕД відносяться: 11.02 Виробництво виноградних вин (основний); 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; 11.03 Виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин; 11.04 Виробництво інших недистильованих напоїв із зброджуваних продуктів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового Кодексу України, на підставі наказу Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №13 від 12.02.2020 року та направлень на проведення перевірки, проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного підприємства «Одесавинпром» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 30.09.2020 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 року по 30.09.2020 року.

За результатами проведеної перевірки, Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт №115/34-00-07-01/00412027 від 22.04.2021 року (т.ІІ, а.с.6-93).

У вищевказаному акті зазначено, що посадовими особами Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків встановлені порушення ПрАТ «Одесавинпром» :

1) пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №860/4153 від 14.12.1999 року, у результаті чого завищено від`ємне значення з податку на прибуток у сумі 66210287,00 гривень та занижено податок на прибуток, у тому числі за 2018 рік на 4964682,00 гривень; за І квартал 2019 року на суму 4766463,00 гривень; за півріччя 2019 року на суму 3550435,00 гривень; за 3 квартали 2019 року на суму 3152007,00 гривень; за 2019 рік на суму 14013292,00 гривень; за півріччя 2020 на суму 418733,00 гривень; за 3 квартали 2020 року на суму 1071890,00 гривень;

2) пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу, у результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 37938451,00 гривень, у тому числі по періодам: лютий 2018 року на суму 379000,00 гривень; березень 2018 року на суму 4141319,00 гривень; квітень 2018 року на суму 779603,00 гривень; травень 2018 року на суму 748025,00 гривень; липень 2018 року на суму 55466,00 гривень; серпень 2018 року на суму 498550,00 гривень; вересень 2018 року на суму 2124065,00 гривень; листопад 2018 року на суму 2830056,00 гривень; грудень 2018 року на суму 3758752,00 гривень; січень 2019 року на суму 3560240,00 гривень; лютий 2019 року на суму 1943718,00 гривень; квітень 2019 року на суму 360732,00 гривень; травень 2019 року на суму 884232,00 гривень; червень 2019 року на суму 1127522,00 гривень; жовтень 2019 року на суму 2700000,00 гривень; листопад 2019 року на суму 4609710,00 гривень; грудень 2019 року на суму 2556000,00 гривень; лютий 2020 року на суму 580940,00 гривень; квітень 2020 року на суму 1581753,00 гривень; вересень 2020 року на суму 2718768,00 гривень;

3) статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, подано Звіт «Про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» (форма №1-ОА) за січень 2018 року з недостовірними даними;

4) вимог частини 2 статті 13 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року.

На підставі Акту перевірки №115/34-00-07-01/00412027 від 22.04.2021 року, Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків були винесені податкові повідомлення-рішення №, № та № від 14.05.2021 року (т.І, а.с.27-32).

Не погоджуючись з висновками Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків викладеними в акті перевірки №115/34-00-07-01/00412027 від 22.04.2021 року та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ПрАТ «Одесавинпром» подано скаргу до Державної податкової служби України (т.І, а.с.82-94).

За результатами розгляду скарги ПрАТ «Одесавинпром», Державною податковою службою України скасовані податкові повідомлення-рішення № та № від 14.05.2021 року у частині застосування штрафних санкцій, які перевищують розмір визначений пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, що діє з 01.01.2021 року, а в іншій частині оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення рішення № від 14.05.2021 року (т.І, а.с.27-28) залишено без змін (т.І, а.с.95-100).

17.09.2021 року, Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2021 року форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств на 19779863,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1977986,00 гривень та № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 37938451,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 3793845,00 гривень (т.І, а.с.23-26).

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу про порушення податкового законодавства, вважаючи винесені Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкові повідомлення-рішення протиправними, ПрАТ «Одесавинпром» звернулось до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі Податковий кодекс).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплачений отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Як встановлено частиною 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому, за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з положеннями частини 3 цієї статті, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що обов`язок платника податку з декларування податкового зобов`язання з податку на додану вартість є, перш за все у даній ситуації, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, при цьому перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.

Таким чином, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Підпунктом 2.15 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №168/704 від 05.06.1995 року, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи у розумінні наведених норм законодавства.

З наведених законодавчих положень вбачається, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у перевіряємий період ПрАТ «Одесавинпром» здійснювало придбання олії соняшникової, сирої, нерафінованої та зернових культур (шрот, ячмінь, кукурудза) за договорами поставки: з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Трейд» (договір №ОВП-01/04/2020 року від 01 квітня 2020 року); з Товариством з обмеженою відповідальністю «С.К.С» (договір №ОВП-1602 від 16 лютого 2018 року) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково Виробнича Фірма «Семток» (договір №1609/2020 від 16 вересня 2020 року) (т.І, а.с.101-104, 106-109, 117-121).

Згідно пунктів 1.1-1.3 договорів поставки №ОВП-01/04/2020 року від 01 квітня 2020 року та №ОВП-1602 від 16 лютого 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Трейд» (далі ТОВ «ТД Трейд») та Товариство з обмеженою відповідальністю «С.К.С» (далі ТОВ «С.К.С») зобов`язується передати у власність ПрАТ «Одесавинпром», а позивач зобов`язується прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачені цими договорами. Кількість, асортимент, ціна товару, строки поставки і оплати товару, місце постачання товару визначаються додатками до даних договорів, які є невід`ємними його частинами. Товар, що є предметом даних договорів, належить ТОВ «ТД Трейд» та ТОВ «С.К.С» на праві власності, не знаходиться під арештом, у заставі, не виступає в якості гарантії по договірним зобов`язанням з третіми особами, а також не є предметом позову третіх осіб.

Відповідно до пунктів 1.1 1.3 договору поставки №1609/2020 від 16 вересня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково Виробнича Фірма «Семток» (далі ТОВ НВФ «Семток») у поряду та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується поставляти і передавати у власність (повне господарське відання) ПрАТ «Одесавинпром» сільськогосподарську продукцію та похідні від неї товари, а позивач зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, строки поставки, визначаються специфікаціями, що є невід`ємними частинами цього договору. ТОВ «НВФ «Семток» гарантує, що товар, який є предметом договору на момент його поставки ПрАТ «Одесавинпром» є власністю постачальника і не обтяжений правами на нього зі сторони третіх осіб чи державних органів.

Придбання олії соняшникової, сирої, нерафінованої та зернових культур узгоджується з видами діяльності позивача з оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин та неспеціалізованою оптовою торгівлею.

Реальність господарських операцій між ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними (т.ІІ, а.с.94-250, т.ІІІ, а.с.1-250, т.ІV, а.с.1-250), посвідченнями про якість/сертифікатами якості товару (т.V, а.с.221-250, т. VІ, а.с.1-26, 212, 248, т.VІІ, а.с.3-4); видатковими накладними (т.VІ, а.с. 115, 119-155, 158, 161, 164, 168, 171, 174, 178, 181, 185, 188, 191, 195, 198, 200, 203, 206, 209, 214, 217, 220, 223, 227, 230, 234, 237, 242, 245, 249, т.VІІ, а.с. 5, 8, 11, 14, 17, 20, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 44, 47, 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 79), рахунками на оплату (т.VІ, а.с.116-118, 157, 160, 163, 167, 170, 173, 177, 180, 184, 187, 190, 194, 197, 201, 204, 207, 211, 213, 216, 219, 224, 228, 231, 235, 238, 241, 244, 250, т.VІІ, а.с.6, 9, 12, 15, 18, 21, 26, 29, 32, 35, 38, 43, 46, 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76); актами прийому-передачі товару (т.VІ, а.с.155-156, 159, 162, 165, 169, 172, 175, 179, 182, 186, 189, 192, 196, 199, 202, 205, 208, 210, 215, 218, 221, 225, 229, 232, 236, 239, 243, 246, т.VІІ, а.с. 1, 7, 10, 13, 16, 19, 22-23, 25, 28, 31, 34, 37, 40, 45, 48, 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 80), додатками до договорів (т.VІ, а.с. 166, 176, 183, 193, 222, 226, 233, 240, 247, т.VІІ, а.с. 2, 41-42), податковими накладними (т.VІІ, а.с. 81-164), платіжними дорученнями (т.VІІ, а.с.165-227), банківськими виписками (т.VІІ, а.с.228-248, т.VІІІ, а.с.1-42), тощо.

Суд зауважує, що вищевказана первинна документація, досліджена під час судового розгляду справи, не містить дефектів форми та змісту, скріплена печатками юридичних осіб та відповідає вимогам чинного законодавства.

У свою чергу, придбана у ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» олія соняшникова сира, нерафінованої та зернові культури (ячмінь, кукурудза, шрот), були фактично експортовані ПрАТ «Одесавинпром» за договорами комісії з: ТОВ «Винагро-Фуд» за договором №ОВП/17-1029 від 29 жовтня 2017 року (т.І, а.с.146-151); ТОВ «Вінагрогруп» за договором №ВАГ-ОВП/021019 від 02 жовтня 2019 року (т.І, а.с.152-155); ТОВ «Маслозерноінвест» за договором №01-2109 від 21 вересня 2020 року (т.І, а.с.156-160); ТОВ «Бєлаз» за договором №Б-ОВП/100420 від 10 квітня 2020 року (т.І, а.с.161-165), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт/актами приймання-передачі товару на комісію (т.І, а.с.166-250, т.ІІ, а.с.1-5), копіями митних декларацій (т.VІ, а.с.27-113), листами торгівельно-морських портів та терміналів (т.VІ, а.с.26, 114, т.VІІІ, а.с.58-59), платіжними дорученнями (т.VІІІ, а.с.60-91), кінцевими звітами комісіонера (т.VІІІ, а.с.92-121), оборотно-сальдовими відомостями (т.VІІІ, а.с.126-134), тощо.

Однак, під час здійснення документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «Одесавинпром», Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків дійшло висновку про нереальність господарських операцій між позивачем, ТОВ «ТД Трейд», ТОВ «С.К.С» та ТОВ «НВФ «Семток» щодо придбання реалізованого за договорами комісії товару.

Вказаний висновок контролюючого органу базується на перевірці контрагентів ПрАТ «Одесавинпром» по ланцюгу придбання товарів (походження товару від виробника), що не заперечувалось представником відповідача під час судового розгляду справи.

Зокрема, Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було встановлено, що передача олії сирої нерафінованої від ТОВ «ТД Дітрейд» до ПрАТ «Одесавинпром», а від ПрАТ «Одесавинпром» до ТОВ «Бєлаз», здійснювалась за адресою м. Запоріжжя, вул. Харчова 3, за якою знаходиться майновий комплекс «Запорізький олійноекстрактний завод», який орендує ТОВ «Оптімусагро трейд».

На думку контролюючого органу, оскільки ТОВ «Оптімусагро трейд» листом №443 від 04.08.2020 року не підтвердило переробку сировини для ТОВ «ТД Дітрейд» (т. VІІІ, а.с.123-124), то господарські операції між позивачем та ТОВ «ТД Дітрейд» не є реальними.

Крім того, як зазначило Південне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків в акті перевірки, передача олії соняшникової нерафінованої від ТОВ «С.К.С» до ПрАТ «Одесавинпром» та від ПрАТ «Одесавинпром» до ТОВ «Вінагрогруп», відбувалась за адресою м. Ізмаїл, Болградське шосе 8А, за якою знаходяться виробничі потужності ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал». Оскільки, листом №26/2020-1 від 03.03.2020 року (VІІІ, а.с.131-135), ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал» не підтвердило переробку давальницької сировини (насіння соняшника) для ТОВ «С.К.С», на думку Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, вказане свідчить про нереальність господарських операцій між ТОВ «С.К.С» та ПрАТ «Одесавинпром».

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що листи ТОВ «Оптімусагро трейд» та ТОВ «Ізмаїл-Трансбалктермінал» не можуть бути належними та допустимими доказами фіктивності господарських операцій між ПрАТ «Одесавинпром» та його контрагентами.

Суд зауважує, що здійснення передачі товару за відповідною адресою, не є беззаперечним свідченням переробки товару третіми особами, які орендують майнові комплекси чи розміщують виробничі потужності за вказаною адресою.

Крім того, як зазначено Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків в акті перевірки, ТОВ «НВФ «Семток» має виробничий цех та обладнання по переробці насіння соняшника за адресою с. Богуслав, вулиця Степова 38В. Тобто, контрагенти позивача мають власні виробничі потужності для переробки сировини, що виключає необхідність залучення третіх осіб.

Суд звертає увагу, що висновок контролюючого органу про фіктивність господарських операцій між ПрАТ «Одесавинпром» та його контрагентами, базувався виключно на аналізі Єдиного реєстру податкових накладних щодо ланцюгів придбання контрагентами позивача реалізованого на його адресу товару.

Однак, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 04.12.2018 року по справі №814/788/14, від 30.11.2018 року по справі №820/4698/17, від 14.02.2018 року по справі №804/15887/14, від 23 липня 2020 року по справі №816/1122/16, від 23 грудня 2021 року по справі №814/322/16.

Також, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у поставної по справі №0870/370/12 від 05 лютого 2019 року та №820/6402/15 від 24 червня 2020 року, від 08 грудня 2021 року по справі №810/3514/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зауважити, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів-постачальників не є достатньою підставою для неврахування задекларованих позивачем показників витрат по операціям з такими постачальниками, а податкова інформація повинна оцінюватися судом з урахуванням інших доказів нереальності таких операцій.

Стосовно посилань Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що контрагенти позивача фігурують у кримінальних провадженнях, суд відзначає, що сам факт порушення кримінальної справи чи наявність обвинувальних вироків щодо посадових осіб господарюючих суб`єктів не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Крім того, суд погоджується з твердженнями позивача, що рішення про відповідність ТОВ «НВФ «Семток» критеріям ризиковості платника податку були прийняті контролюючим органом після завершення періоду, що охоплюється актом перевірки (т.ХХVІІ, а.с.243-246). Також, докази прийняття рішень про відповідність ТОВ «С.К.С.» та ТОВ «ТД Дітрейд» критеріям ризиковості - відсутні.

Суд зазначає, що правила частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, у тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи та у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Судом були викликані в якості свідків, зокрема, ОСОБА_1 , керівник ТОВ «С.К.С.» (наразі ТОВ «Системний Якісний Сервіс»), ОСОБА_2 , керівник ТОВ «ТД Дітрейд» (наразі ТОВ «Дивна Логістика 2020») та ОСОБА_3 , керівник ТОВ «НВФ «Семток».

У судове засідання призначене на 24 січня 2022 року вищевказані свідки не з`явились, обґрунтовуючи неявку територіальною віддаленістю та встановленими карантинним обмеженнями, проте надали до суду нотаріально засвідчені письмові покази (т.ХХVІІ, а.с. 237-238, т.ХХІХ, а.с.35-36, 59-61).

Суд зауважує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року, у задоволенні клопотання керівника ТОВ «СЕМТОК» Лисенка Василя Васильовича про участь у розгляді адміністративної справи №420/18405/21 у режимі відеоконференції було відмовлено, у зв`язку з глобальною хакерською атакою на сайти уряду, яка сталася у ніч з 13 на 14 січня 2022 року, та внаслідок якої доступ до порталу «Судова влада», підсистеми «Електронний суд» і функціоналу автоматизованої системи документообігу судів України було припинено.

Однак, нотаріально засвідченими показами, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджували факт реалізації товарів на адресу ПрАТ «Одесавинпром» та фактичну можливість виконання укладених договорів (оренда землі та виробничих потужностей, самостійне вирощування зернових культур, наявність трудових ресурсів, тощо).

У свою чергу, свідок ОСОБА_4 , головний державний ревізор-інспектор відділу планових та позапланових перевірок управління податкового аудиту підприємств (установ) відповідних галузей Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у судовому засіданні зауважив, що проведеною перевіркою не підтверджується ланцюг придбання ТОВ «С.К.С.», ТОВ «ТД Дітрейд» та ТОВ «НВФ «Семток» реалізованих на адресу ПрАТ «Одесавинпром» товарів. Крім того, свідок зазначив, що у договорах комісії позивача відсутня господарська мета, оскільки витративши більше 230 мільйонів гривень на придбання товарів, товариство отримано лише 1,7 мільйона гривень прибутку.

Стосовно посилань Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що ПрАТ «Одесавинпром» фактично не приймає участі в операціях по поставці товарів за кордон, а всі операції з перевезення, зберігання митного оформлення, перевалці та пошуку покупців здійснюються іншими особами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд зауважує, що одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до статті 4 Податкового кодексу, є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 (генеральний директор ПрАТ «Одесавинпром») та ОСОБА_6 (головний бухгалтер ПрАТ «Одесавинпром») зазначили, що у 2017 році керівництвом товариства було прийнято рішення купувати товари для подальшого перепродажу через комісіонерів покупцям-нерезидентам з метою отримання додаткового прибутку.

ОСОБА_5 зауважив, що перепродаж зернових культур через комісіонерів обґрунтовується не типовістю господарської діяльності з перепродажу олії та зернових культур для позивача, а тому, сплата за послуги комісіонера є більш раціональною ніж ризики самостійного продажу.

Крім того, ОСОБА_6 зазначила, що грошові кошти у розмірі вартості окремо поставленої партії товару лише на певний період вибували з оборотних (грошових) коштів товариства на строк, що відповідно до умов договорів з постачальниками та комісіонерами не перевищував 120 діб. ОСОБА_6 повідомила, що сума у 230613735,00 гривень це загальний оборот від усіх операцій за 2018, 2019 року та 3 квартали 2020 року, а не сума коштів, що разово витрачена на придбання товару.

Суд враховує, що при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Суд зазначає, що реальність господарських операцій ПрАТ «Одесавинпром» з його контрагентами підтверджується наявною у матеріалах справи первинною документацією, яка надавалася контролюючому органу, проте не була ним врахована.

У свою чергу, під час судового розгляду справи, відповідачем не надано доказів фіктивного виконання ПрАТ «Одесавинпром» та його контрагентами договорів поставки, а доводи податкового органу про нереальність господарських операцій фактично базуються лише на припущеннях контролюючого органу, податковій інформації та даних Єдиного реєстру податкових накладних щодо контрагентів позивача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених ПрАТ «Одесавинпром» договорів та специфіку господарських операцій, суд дійшов висновку, що позивач надав суду відповідні, належно оформлені первинні документи, які у сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість, доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про нереальність господарських операцій між ПрАТ «Одесавинпром» та його контрагентами.

Стосовно посилань Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, що станом на 30.09.2020 року будь-які оплати за продукцію на адресу ТОВ «НВФ Семток» не здійснювались, а тому рахується кредиторська заборгованість у розмірі 19295640,00 гривень, суд зауважує, що позивачем були надані банківські виписки ТОВ «НВФ Семток» щодо перерахунку коштів ПрАТ «Одесавинпром» та акти звірки, а тому, вказані твердження контролюючого органу спростовуються матеріалами справи (т.ХХVІІІ, а.с.179-204).

Крім того, суд зауважує, що ухвалою суду від 02 грудня 2021 року, було відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» про призначення судово-економічної експертизи по адміністративній справі №420/18405/21.

Однак, ПрАТ «Одесавинпром» було надано до суду висновок судового експерта Бурдейного Сергія Миколайовича (свідоцтво №1946 від 31.05.2018 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) (т.ХІ, а.с.223-262).

Згідно висновку судового експерта Бурдейного Сергія Миколайовича №622/1 від 14.12.2021 року, порушення ПрАТ «Одесавинпром» пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу, пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153 (із змінами доповненнями), пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу щодо завищення від`ємного значення з податку на прибуток у сумі 66210287,00 гривень, заниження податку на прибуток у розмірі 19779864,00 гривень, заниження податку на додану вартість у сумі 37938451,00 гривень - документально не підтверджуються.

Суд погоджується з висновками судового експерта Бурдейного Сергія Миколайовича та вважає за можливе врахувати їх при вирішенні справи.

У свою чергу, щодо посилань ПрАТ «Одесавинпром» на порушення Південним Міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків встановленого пунктом 522 підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу мораторію на проведення документальних планових перевірок, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України №909-ІХ від 17 вересня 2020 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Постановою Кабінету Міністрів України №89 від 03 лютого 2021 року було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу, у частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України №568-ІХ від 24 квітня 2020 року); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у свою чергу не доведено правомірності винесення на адресу ПрАТ «Одесавинпром» оскаржуваних податкових повідомлень-рішень області № від 14.05.2021 року та № і № від 17.09.2021 року.

Таким чином, на підставі статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви Приватним акціонерним товариством «Одесавинпром» сплачено судовий збір у розмірі 22700,00 гривень, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» (65044, м. Одеса, Французький бульвар 10, ) до Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (65015, м. Одеса, проспект Шевченка 15/1, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств на 19779863,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1977986,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 37938451,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 3793845,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2021 року, форми «П», яким зменшено ПрАТ «Одесавинпром» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 66210287,00 гривень задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств на 19779863,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 1977986,00 гривень визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 17.09.2021 року, форми «Р», яким збільшено ПрАТ «Одесавинпром» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість у розмірі 37938451,00 гривень та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 3793845,00 гривень визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 14.05.2021 року, форми «П», яким зменшено ПрАТ «Одесавинпром» суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 66210287,00 гривень визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () на користь Приватного акціонерного товариства «Одесавинпром» () понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 22700,00 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 03 лютого 2022 року.

Суддя Ярослава БАЛАН