Справа № 520/1956/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 р.Справа № 520/1956/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднєва М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 19.08.21 року по справі № 520/1956/21

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2020, складене Офісом великих платників податків ДПС, скасувати у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до висновків, викладених в акті перевірки № 549/28-10-54-06-12/00131954 від 21.09.2020, податковий орган дійшов до висновку про порушення товариством абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Поряд із тим, що порушень строків реєстрації розрахунків коригувань здійснено не було, оскільки у позивача був відсутній обов`язок зі складання розрахунків коригування. Нормами Податкового кодексу України та Порядку № 569 передбачено, що податкові накладні та розрахунки коригувань складаються у разі здійснення відповідних операцій в бухгалтерському обліку, за якими у платника податку або виникають податкові зобов`язання або податкові зобов`язання коригуються. Для розрахунків коригувань, які зазначені в акті перевірки, був відсутній обов`язок зі складання, а тому відсутній і будь-який законодавчо встановлений строк їх складання. Оскільки складання та реєстрація у ЄРПН цих розрахунків коригувань не підпадає під жодну норму законодавства (вони можуть бути складені та зареєстровані будь-коли або ніколи), то немає у законодавстві і строків для реєстрації у ЄРПН таких розрахунків коригувань. Таким чином, позивачем не були порушені строки реєстрації, встановлені абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, підстав притягнення товариства до відповідальності у вигляді штрафу за пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не має, а отже податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2020 підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021р. адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Акціонерним товариством "Харківобленерго" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивач вважає вказане рішення суду таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд взагалі не дослідив та не надав належної оцінки ряду аргументів позивача з відповідними доказами, які прямо відносяться до предмету спору, наслідком чого стало прийняття судом незаконного та необґрунтованого рішення, що є порушенням судом ст.ст. 78, 90, 242 КАС України. Зазначає, що позивач взагалі заперечує проти застосування штрафних санкцій згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням через відсутність обов`язку реєструвати розрахунків коригування, вказаних в Акті перевірки, оскільки вони не були складені на здійснення господарських операцій з постачання товарів/послуг. Також позивач звертає увагу на підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України, який доповнено пунктом 52-1 згідно із Законом N 533-ІХ від 17.03.2020. Зокрема, відповідно до абзацу десятого зі змінами, внесеними згідно із Законом N 591-ІХ від 13.05.2020 визначено, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються. Вказує, що штрафи за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригувань з березня 2020 по теперішній час не застосовуються. Посилається на Листи ДФС від 03.10.2017 № 2095/6/99-99-15-03-02- 15/ІПК, ДФС від 04.05.2018 № 2004/6/99-99- 07-05-06/ІПК. Вважає, що суд першої інстанції в неповному обсязі з`ясував обставини справи та як наслідок були зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку із чим, вважає, що рішення суду по справі №520/1956/21 підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване.

Також від позивача по справі, до суду надійшли додаткові письмові пояснення.

Від позивачем до суду надано висновок експерта від 29.09.2021р. № СЕ-19/121-21/17846-ЕК за результатами судової економічної експертизи, проведеної за запитом сторони захисту в судовій справі № 520/1956/21.

Від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021, яким в позові відмовлено, є повністю обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Також від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до суду надійшли письмові пояснення щодо долученого висновку експерта та додаткові пояснення по справі.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржене позивачем рішення відповідача відповідає критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності не дають підстави вважати, що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківобленерго" є необґрунтованим та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Офісом великих платників податків Державної податкової служби, правонаступником якого є Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, проведено камеральну перевірку Акціонерного товариства "Харківобленерго" з питань своєчасності реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, складених на отримувача (покупця) товарів/послуг, в Єдиному реєстрі податкових накладних у періоді 27.02.2020 - 05.03.2020.

Результати перевірки оформлені актом від 21.09.2020 № 549/28-10-54-06-12/00131954, відповідно до висновків якого, Акціонерне товариство "Харківобленерго" несвоєчасно реєструвало розрахунки коригування до податкових накладних, податок по яких обчислювався за ставкою 20%, складених на отримувача (покупця) - неплатника податку, на суму ПДВ 278510403,58 грн, чим порушено абзац 14 пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, у тому числі у лютому 2020 року - 17754952,68 грн, у березні 2020 року - 260755450,90 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, Акціонерне товариство "Харківобленерго" надало до контролюючого органу письмові заперечення, проте листом від 19.10.2020 № 33951/10/28-10-54-06-17 позивача повідомлено про те, що висновки акту перевірки відповідають діючому законодавству.

На підставі висновків акту перевірки від 21.09.2020 № 549/28-10-54-06-12/00131954 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 22 жовтня 2020 року № , яким до Акціонерного товариства "Харківобленерго" за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 1775495,27 грн та за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 52151090,18 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження та направив до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 26.01.2021 № 1931/6/99-00-06-03-01-06 скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" - залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 22 жовтня 2020 року № - залишено без змін.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням від 22 жовтня 2020 року № , Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулась до суду за захистом своїх прав.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною другою наведеної статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, в тому числі щодо реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до 1 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Так, згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України передбачено якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із пунктом 120-1.1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством.

Недотримання вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача зазначив, що товариство не може нести відповідальності за порушення строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування у випадку, коли податкові зобов`язання, зазначені у відповідних розрахунках коригування, не виникли.

Поряд із тим, суд звертає увагу, що позивачем не обґрунтовано правову позицію щодо передумов складення відповідних розрахунків коригування, про порушення строку реєстрації яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено в акті перевірки.

Суд зазначає, що хоч Податковий кодекс України не містить застережень щодо кількості розрахунків коригувань до податкових накладних, проте містить обов`язок реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначив представник позивача у додаткових письмових поясненнях до позову, у зв`язку із технічною помилкою, що виникла у програмному забезпеченні товариства в результаті некоректно встановлених оновлень програмного забезпечення, в автоматичному режимі у Єдиному реєстрі податкових накладних були зареєстровані від`ємні розрахунки коригування до податкових накладних.

Відповідно до підпункту 14.1.182-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України технічна помилка - це помилка, вада або дефект у програмному забезпеченні або програмних складових, програмно-апаратному устаткуванні, каналах зв`язку, функціонуванні електронного цифрового підпису, що викликає в ньому/них неправильний або неочікуваний результат, або призводить до неочікуваної роботи, або унеможливлює роботу електронного кабінету.

Як вбачається із переліку розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, складених Акціонерним Товариством "Харківобленерго", та несвоєчасно зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних у періоді з 27.02.2020 по 05.03.2020, позивачем розрахунки коригування складалися 28.01.2020, проте зареєстровані у період з 27.02.2020 по 05.03.2020.

Тобто, посилання позивача на збій у системі не може розцінюватися судом як належний доказ помилковості складання вказаних розрахунків, оскільки збій у системі не є тривалою подією, а помилкові розрахунки зареєстровані у період з 27.02.2020 по 05.03.2020, тобто не в один день.

Крім того, суд також звертає увагу, що у перевіряємий період позивачем було складено 630 розрахунків коригувань, у зв`язку із чим суд критично оцінює обґрунтування позивача щодо того, що вказані розрахунки складені помилково, оскільки до однієї податкової накладної складено по два-три розрахунки коригування, що не може бути доказом їх помилкового складання та реєстрації.

Також суд зазначає, що із бази даних Єдиного реєстру податкових накладних вбачається, що реєстрація розрахунків коригувань здійснювалась Акціонерним товариством "Харківобленерго" із зазначенням причин коригування "102" - змін кількості.

З наданого витягу з СЕА ПДВ вбачається, що станом на 28.01.2020 об 12.38 годині у Акціонерного товариства "Харківобленерго" був ліміт з мінусовим показником понад "-" 289370452,64 грн, проте вже станом на кінець дня об 21.42годині ліміт збільшився на суму "+" 32805141,36 грн.

Аналогічно, станом на 30.03.2020 об 11.39 годині у позивача був ліміт з мінусовим показником понад "-" 269448357,47 грн, проте вже станом на кінець дня об 20.20 годині ліміт збільшився на суму "+" 6290987,79 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що долучені до матеріалів справи докази повністю спростовують доводи Акціонерного товариства "Харківобленерго" стосовно помилковості реєстрації від`ємних розрахунків коригування до податкових накладних в результаті технічної помилки.

Крім того, позивачем не спростовано факту подальшої реєстрації розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням визначеного пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строку.

Суд зазначає, що предметом камеральної перевірки є несвоєчасність реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН в період лютого по березень 2020р., податок по яких обчислюється за ставкою 20%, складених на отримувача (покупця) неплатника ПДВ.

Податковим кодексом України передбачена відповідальність, у вигляді накладення штрафних санкцій, передбачених 120-1 Податкового кодексу України.

До проведеної камеральної перевірки, яка оформлена актом №549/28-10-54-06-12 від 21.09.2020, не входило питання правомірності включення платником податків у податковій декларації з ПДВ податкових зобов`язань, або податкового кредиту під час здійснення господарських операцій. Оскільки воно вирішується тільки у ході проведення документальної перевірки.

В основу перевірки покладено дані ЄРПН та інформація бази даних ДПС України АІС "Податковий блок". Вказана інформація бази даних повністю відповідає інформації даних Електронного кабінету платника податків.

Суд наголошує, що у сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивачем не надано доказів щодо вчинення будь-яких дій або спроб повідомити контролюючий орган про збій у програмному забезпеченні, внаслідок якого були помилково зареєстровані від`ємні розрахунки коригування до податкових накладних.

З урахуванням наведеного та з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд зазначає, що позивачем не надано до суду доказів у спростування висновків акту камеральної перевірки щодо несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до Акціонерного товариства "Харківобленерго" штрафні санкції.

Щодо посилань АТ «Харківобленерго» на те, що розрахунки коригувань, вказані в Акті, не були складені на операції з постачання товарів, послуг, не мали відображення в регістрах бухгалтерського обліку, їх складання не спричинило виникнення податкового зобов`язання або його зменшення, вони лише були зареєстровані у ЄРПН, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з наданих пояснень сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції накладні, які коригувались, та розрахунки відображені в звітності позивача.

Докази нереальності саме операцій, по яким реєструвались відповідні документи до суду не надані.

Щодо посилань АТ «Харківобленерго» на те, що складання розрахунків коригувань не підпадає під норми ані ст. 192 ані cт. 201 ПКУ, які передбачають складання ПН/РК тільки у разі виникнення будь-якої події: постачання або повернення товару, отримання та повернення коштів тощо, складання та реєстрація у ЄРПН цих розрахунків коригувань не підпадає під жодну норму законодавства (вони можуть бути складені та зареєстровані будь-коли або ніколи), то немає у законодавстві і строків для реєстрації у ЄРПН таких розрахунків коригування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, що діє з 01.01.2017) з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг (в редакції, що діє з і 01.01.2017).

Відповідальність платника передбачена статтею 120-1 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи неправомірність винесення ППР ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі AT «Харківобленерго» не зазначає жодної причини складання та реєстрації розрахунків коригування до податкової накладної в ЄРПН та за яких обставин здійснювалась реєстрація розрахунків коригування одночасно за один день 2-3 кількості, як на «+» так і на «-» з зазначенням причини коригування «102» - зміна кількості. Вказана обставина підтверджується базою даних ЄРПН».

Крім того, AT «Харківобленерго» в апеляційній скарзі не обґрунтовує і того факту, що за проведеним аналізом контролюючого органу позивачем цілеспрямовано складено та реєстровано зазначені розрахунки коригування, при цьому у суді першої інстанції зазначає на їх помилковості.

Відповідач зазначає, що у періоді з 27.02.2020р. по 05.03.2020р. (період проведення перевірки), AT «Харківобленерго» було складено 630 розрахунків коригування.

AT «Харківобленерго» жодним чином не обґрунтовує, та не надає письмових пояснень, щодо фактичних причин коригувань рахунків коригувань В ЄРПН, а зазначає лише на відсутності обов`язку зі складання.

Щодо наданого позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експертів від 29.09.2021р. № СЕ-19/121-21/17846-ЕК, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною 1 ст.104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/1956/21 клопотання AT «Харківобленерго» про призначення судово-економічної експертизи - залишено без задоволення.

Колегія суддів зазначає, що питання які були поставлено експерту виходять за предмет дослідження справи №520/1956/21.

Експертом досліджувався обсяг наданих документів, які не досліджувались під час проведення камеральної перевірки, зокрема: головні книги-оборотний баланс за період 01.02.2020-28.02.2020, звіт про фінансовий стан, результат та рух грошових коштів, розрахунок податкових зобов`язань за січень-березень 2020р. а тому не можуть розцінюватись судом як достовірні докази у справі .

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність висновку експертизи не впливає на юридичний висновок суду апеляційної інстанцій щодо правомірності застосування штрафних санкцій згідно з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням у зв`язку з порушенням строків реєстрації розрахунків коригувань.

Щодо посилань позивача як на підставу звернення до суду, на отримання консультації ДФС від 08.10.2019 №663/6/99-00-07-03-02-15/ІПК та від 10.12.2020 №5115/ІПК/99-00-05-06-02-06 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду від 28.01.2020 у справі№520/11991/19, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 р. по справі № № 520/11991/19 скасовано індивідуальну податкову консультацію №663/6/99-00-07-03-02-15/ІПК від 08.10.2019р. Державної податкової служби України.

Податкова консультація від 10.12.2020 №5115/ІПК/99-00-05-06-02-06 стосується не застосування штрафних санкцій, передбачених п.120.1 ст.120 розділу II ПКУ за порушення граничних строків для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, встановлених п. 201.10 ст.201 ПКУ по господарським операціям, які не відбулися.

Але в даному випадку розрахунки коригувань були винесені по операціях, по яких були зареєстровані податкові накладні.

З урахуванням викладеного, висновки вищенаведених податкових консультацій не стосуються спірних правовідносин.

Щодо посилань позивача на повторність проведеної камеральної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

У травні 2020 року Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДПС проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності - декларації з ПДВ за березень 2020 року - Акт камеральної перевірки від 20.05.2020 №288/28-10-54-06-12/00131954 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», в податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.04.2020 за березень 2020 року.

Камеральні перевірки податкових декларацій проводяться щомісячно. Відповідно до п.76.1 ст.76 ПКУ камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Пунктом 76.3 ПКУ визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше,- за днем їх фактичного подання.

Таким чином предметом перевірок у вище зазначеному акті були лише дані задекларовані у податковій звітності з податку на додану вартість, а саме у декларації з ПДВ № від 21.04.2020 за березень 2020 року.

Під час проведення камеральних перевірок податкових декларацій з ПДВ перевіряється: правильність та повнота відображення у податковій декларації з ПДВ податкових зобов`язань платника податку за відповідний період. З питання повноти відображення податкових зобов`язань у деклараціях з ПДВ за березень 2020 порушень не встановлено; своєчасність реєстрації податкових накладних, складених за відповідний період (звітний податковий період).

Так, за результатами аналізу даних ЄРПН за березень 2020 року (податкові накладні складені за період з 01.03.2020 по 31.03.2020) по AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» встановлено факти несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- від 03.03.2020 № 43//551 на загальну суму 8 837,15 грн., в т.ч. сума ПДВ 0,0 грн., зареєстровано - 07.04.2020, граничний термін реєстрації 31.03.2020;

- від 12.03.2020 № 80//566 на загальну суму 6 871,1 грн., в т.ч. сума ПДВ 0,0 грн., зареєстровано - 07.04.2020, граничний термін реєстрації 31.03.2020;

- від 12.03.2020 № 268//614 на загальну суму 9 550,81 грн., в т.ч. сума ПДВ 0,0 грн., зареєстровано - 07.04.2020, граничний термін реєстрації 31.03.2020;

- від 12.03.2020 № 144//551 на загальну суму 307,5 грн., в т.ч. сума ПДВ 51,25 грн., зареєстровано - 07.04.2020, граничний термін реєстрації 31.03.2020.

Даний факт відображено у акті камеральної перевірки від 20.05.2020 №288/28-10-54- 06-12/00131954.

Предметом камеральної перевірки, за результатами якої було складено акт від 21.09.2020 №549/28-10-54-06-12/00131954 була своєчасність реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, складених на отримувача (покупця) товарів/послуг, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунки коригування, по яких застосовано штрафні санкції, не відображались в податковій звітності підприємства з ПДВ, тому не могли бути перевірені в ході камеральної перевірки декларацій з податку на додану вартість.

Виходячи з наведеного, камеральні перевірки не повторюються.

Крім того, необхідно звернути увагу на той факт, що обмеження щодо повторності перевірки згідно вимог ПКУ визначені п.78.2 ст.78 ПКУ, а саме: контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 статті 78 цього Кодексу, у разі якщо питання , що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Як вбачається з вищенаведеного, будь-які обмеження щодо повторності проведення камеральних перевірок податковим законодавством не встановлені.

Щодо посилань позивача на необхідність застосування п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Колегія суддів зазначає, що проведені позивачем господарські операцій не підпадають під перелік визначений п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України.

Будь які докази зворотного відсутні.

З урахуванням вищенаведеного, посилання позивача на необхідність застосування п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України є необґрунтованими.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на позицію Верховного суду, викладену у постановах від 04.09.2018 по справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 по справі № 816/68/18, від 13.08.2019 № 2040/7988/18, оскільки обставини розгляду вищевказаних справ відрізняється від предмету розгляду даної справи, а тому суд не враховує вказані висновки при розгляді справи.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи правильність застосування штрафних санкцій за порушення Товариством граничних термінів реєстрації розрахунків коригувань, апеляційний суд зазначає, що позивачем не дотримані строки, визначені законодавцем для реєстрації розрахунків коригувань, чим порушено вимоги п.201.10 ст.201 ПК України.

В свою чергу позивач фактично не заперечує факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Щодо доводів апеляційної скарги Товариства стосовно того, що контролюючим органом неправильно розраховано розмір штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, оскільки не враховано вимоги приписів п. 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ, колегія суддів зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції погоджується з цими доводами скаржника та вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

- порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

- порушення вимог законодавства в частині; обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

- обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

- порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

При цьому, згідно з п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати (в редакції Закону України № 591-IX від 13.05.2020).

Тобто, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 10.12.2021 р. у справі № 420/10367/20.

Таким чином, штрафні санкції повинні бути розраховані відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з розрахунку штрафних ( фінансових) санкцій (штрафу) до податкового повідомлення - рішення № від 22.10.2020 дата виписування всіх розрахунків коригування є 28.01.2020 р.

Згідно з п. 120-1 ПК України строк реєстрації в ЄРПН цих розрахунків коригування становив до 15.02.2020 р. включно. Реєстрація відбулась - 27, 28 лютого та 02, 03, 04, 05 березня 2020 р.

Таким чином, початком порушення строку реєстрації є 16.02.2020 року, а з урахуванням приписів п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, закінчення - 28.02.2020 року, отже кількість днів порушення строку реєстрації розрахунків коригування складає 13 днів.

У податковому повідомленні-рішенні № від 22.10.2020 р. до розрахунків коригування, зареєстрованих у березні 2020 року відповідачем застосований штраф 20 % у сумі 52151090,18 грн.

Отже, за не складання та не реєстрацію розрахунків коригувань зареєстрованих у березні 2020 року мають бути застосовані штрафні санкції у розмірі 10%.

Що стосується застосованих відповідачем до розрахунків коригування, зареєстрованих у лютому 2020 року штрафних санкцій у розмірі 10 %, то п.52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України не розповсюджується на цей період.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про правомірність застосування відповідачем до розрахунків коригування, зареєстрованих у лютому 2020 року штраф санкцій у розмірі 10 % на загальну суму 1 775 495, 27 грн.

Загальна сума штрафних санкцій за порушення Товариством податкового законодавства, а саме несвоєчасну реєстрацію реєстрацію розрахунків коригувань повинна складати 27 851 040, 37 грн.

Таким чином розрахунок податкового зобов`язання до податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2020 р. підлягає перерахунку у бік зменшення, а саме за не складання та не реєстрацію розрахунків коригувань зареєстрованих у лютому/березні 2020 року мають бути застосовані штрафні санкції у розмірі 10% (1 775 495, 27 грн. до розрахунків коригування, зареєстрованих у лютому 2020 року; 26 075 545, 10 грн. до розрахунків коригування, зареєстрованих у березні 2020 року).

Посилання контролюючого органу на те, що порушення позивачем законодавства в частині реєстрації податкових накладних відбулось до 01 березня 2020 року, а тому до спірних правовідносин не застосовуються положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Правове значення у контексті застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України має саме факт вчинення відповідного порушення, складом, якого, в даному випадку, є порушення строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів зазначає, що обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не у цілях встановлення застосовності вказаної норми закону у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення строку реєстрації податкових накладних починаючи з 01 березня 2020 року, проте за період до 01 березня 2020 року такі штрафні санкції підлягають застосуванню.

Отже, за порушення граничних строків реєстрації розрахунків коригувань за період з лютого по березень 2020 року до позивача мають бути застосовані штрафні санкції у розмірі 10% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Апеляційний суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний приймати рішення, а дії - вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх, дотримуючись встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навіви обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

При викладених обставинах, податковий орган не довів суду правомірність застосування до Товариства штрафних санкцій у розмірі 20 % за порушення строку реєстрації розрахунків коригувань у період з 01 березня 2020 року та по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2020 в частині нарахування штрафу в розмірі 26 075 545, 10 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене вище, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а відтак, відповідно до ст. 315,317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно до положень ч. 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі матеріалів справи з`ясовано, що за подання позовної заяви та апеляційної скарги до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 56 750 грн.(т. 1 а.с. 12, т. 3 а.с. 12)

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 27 440,77 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 по справі № 520/1956/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2020 в частині нарахування штрафу в розмірі 26 075 545, 10 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судовий збір у розмірі 27 440 грн. 77 коп. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 18.02.2022 року