Справа № 520/21277/21
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 р. № 520/21277/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.11.2020 року № Ф-3174-57;

- зобов`язати Відповідача внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 шляхом виключення з неї усієї суми недоїмки з єдиного соціального внеску.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем вчинено протиправні дії по подвійному нарахуванню ОСОБА_1 єдиного соціального внеску, оскільки з 2009 року позивачем не подавались будь- які декларації чи звіти до податкових органів щодо провадження підприємницькою діяльності, оскільки ним не здійснюється будь- яка підприємницька діяльність. Позивач повідомив суд про те, що з січня 2017 року він був найманим працівником АТ «Українські енергетичні машину» (, колишня назва - АТ «ТУРБОАТОМ») та ТОВ «НВГ «СТАНКОМПРОМІМПОРТ».

Позивач вважає вимогу відповідача про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 16.11.2020 року № Ф- 3174-57 такою, що прийнята безпідставно, а отже є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просив суд задовольнити позовні вимог в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за даним адміністративним позовом. Копія ухвали разом з позовом та доданими документами надіслана відповідачу.

Копія ухвали направлена на адресу відповідача, отримана ним, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзив на позов, у встановлений судом термін, відповідачем не надано. Заява про визнання позову до суду не надходила.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з даних електронного кабінету 12.08.2021 стало відомо про наявність недоїмки з єдиного соціального внеску, нарахованого Головним управлінням ДПС у Харківській області.

14.09.2021 року ОСОБА_1 було отримано лист Головного управління ДПС у Харківській області від 18.08.2021 року № 34045/6/20-40-13-12-20, до якого було додано завірену копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.11.2020 року № Ф-3174-57, завірену копію конверта та завірену копію рекомендованого повідомлення.

Судом встановлено, що 22.09.2021 року була оскаржена вищезазначена вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України від 11.10.2021 року № 8876/С/99-00-06-02-01-09 скаргу позивача було залишено без розгляду. Рішення ДПС України було отримано позивачем 19.10.2021 року.

Також з повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що ОСОБА_1 був найманим працівником та перебував у трудових відносинах за період: з 01.01.2017 року по 11.06.2021 року з АТ «Українські енергетичні машину» (, колишня назва - АТ «ТУРБОАТОМ») та ТОВ «НВГ «СТАНКОМПРОМІМПОРТ» (), що підтверджується трудовою книжкою Позивача та довідками з Пенсійного фонду форми 5-ОК та 7-ОК.

Позивач повідомив також суд про те, що з 2009 року по теперішній час він не здійснював та не здійснює будь - яку підприємницьку діяльність, тобто отримання інших доходів, ніж від трудової діяльності у нього немає.

Позивач, вважаючи вищевказані дії відповідача протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Спеціальним Законом України, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальне обов`язкове соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами та доповненнями.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2464 - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування (далі - ЄСВ) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вичерпне коло суб`єктів, які є платниками єдиного внеску, визначено ст. 4 Закону №2464. Так, відповідно до абзацу третього пункту 1 частини першої статті 4 Закону платникам єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Облік платників єдиного внеску здійснюється відповідно до статті 5 Закону № 2464, зокрема відповідно до частини 3 статті 5 Закону №2464 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року № 1162.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 7-8 ст. 9 Закону № 2464).

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно частин 2 та 3 ст. 9 Закону України №2464-VІ обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України №2464-VІ платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

На підставі Закону України № 2464-УІ розроблено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449) та визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску, нарахування фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів та Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за № 460/26905 (далі - Порядок № 435).

Згідно з п.16 розділу II Порядку № 435 відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону № 2464-УІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею та відповідно до ч.3 даної статті суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (пп. 4 п.2 розділу IV Інструкції № 449).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464). Крім того, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина десята статті 25 Закону N 2464).

Пунктом 4 Розділу VI Інструкції N 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності, та отримання доходу від такої діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах за період зокрема з 01^01.2017 року по 11.06.2021 року з АТ «Українські енергетичні машини» (, колишня назва - АТ «ТУРБОАТОМ») та ТОВ «НВГ «СТАНКОМОТОМШЛОРТ» (), що підтверджується трудовою книжкою Позивача, довідками з Пенсійного фонду форми 5-ОК та 7-ОК.

Як встановлено за матеріалами справи, АТ «Українські енергетичні машини» (, колишня назва - АТ «ТУРБОАТОМ») та ТОВ «НВГ «фАНКОМПРОМШПОРТ» () сплачували за ОСОБА_1 у зазначені періоди страховий внесок. Тобто роботодавці, нараховуючи парозивачу заробітну плату, сплачували за нього, як страхувальники, єдиний соціальний внесок, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України. При цьому, з повідомлених судом обставин встановлено, що з 2009 року по теперішній час позивач не здійснював та не здійснює будь - якої підприємницької діяльності, тобто отримання інших доходів ніж від трудової діяльності у позивача відсутнє.

Із системного аналізу Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вбачається, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства України нарахування сум недоїмки по єдиному внеску, про що прийнято оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки). Здійснено податковим органом без проведення перевірки у порядку встановленому Податковим кодексом України.

Таким чином, в розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-УІ від 08.07.2010, позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього регулярно нараховував та сплачував роботодавець в розмірі, не менше мінімального, що виключає обов`язок позивача по сплаті єдиного внеску як особою, що займається підприємницькою діяльністю.

Згідно практики Європейського суду аз прав людини втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами статті 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (рішення у справі "Дтрідіс проти Греції" (1999) п. 58). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише "на умовах, передбачених законом".

З огляду на практику ЄСПЛ нарахування ЄСВ відповідачем не відповідає критерію "пропорційності", адже не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та інтересами особи - позивача, оскільки мета сплати єдиного внеску - страхування особи, в даних правовідносинах досягається сплатою єдиного внеску роботодавцем.

В свою чергу нарахування відповідачем ЄСВ призводить до необхідності виплати додаткових коштів (зайвих витрат) позивачем, за умови відсутності доходу від відповідної діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 820/6324/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, відповідачем до суду не надано належних доказів того, що позивач здійснював підприємницьку діяльність поза трудовими відносинами з АТ «Українські енергетичні машини» та ТОВ «НВГ «ФАНКОМПРОМШПОРТ», як фізична особа - підприємець та отримував дохід від такої діяльності.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.11.2020 року № Ф-3174-57 прийнята всупереч встановленому порядку, передбаченому частиною третьою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та пунктами 3,4 Розділу VI Інструкції N449, а тому є такою, що винесена не у спосіб, визначений законодавством у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог зобов`язального характеру про внесення податковим органом змін до інтегрованої картки ОСОБА_1 шляхом виключення з неї усієї суми недоїмки з єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності нарахування єдиного соціального внеску від 16.11.2020 року № Ф-3174-57, оскільки нарахована ГУ ДПС у Харківській області сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачу фактично є подвійним оподаткуванням одного й того самого доходу позивача.

Суд зазначає, що оперативний облік податків, і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДПС в інформаційній системі органів ДПС згідно із Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5.

З метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС, відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ПСП розрахункових операцій.

Облікові показники, які відображаються в ІКП, залежать від форми обліку, яка передбачена умовами адміністрування відповідного платежу, що відкриваються для юридичних та фізичних осіб (далі - Перелік форм ІКП).

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДПС первинних показників є працівники, структурних підрозділів органів ДПС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інтегрованій карті платника облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі ЛЬ816/2042/16.. від 26.02.2019 у справі №$05/4374/15-а, від 23.12.2019 року у справі ЛЬ813/3277/18 (№К/9901/22863/19), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до ч. З ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, для належного способу захисту прав позивача суд вважає суд приходить до висновку про зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 шляхом виключення з неї суми недоїмки з єдиного соціального внеску, згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3174-57 від 16.11.2020 року.

Згідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.11.2020 року № Ф-3174-57, прийняту Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, відносно ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України внести зміни до інтегрованої картки ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї суми недоїмки з єдиного соціального внеску, згідно вимоги від 16.11.2020 року № Ф-3174-57.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1 816,00 (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2022 року.

Суддя Заічко О.В.