Справа № 420/18248/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності» в частині відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів);

судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу по даній справі стягнути з відповідача на користь позивача;

зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду по даній справі у строки встановлені судом в порядку ст. 382 КАС України.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 25.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області з окремим клопотанням про надання дозволу її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів). Листом відповідача від 31.08.2021 року було повідомлено, що за результатами розгляду даного клопотання було прийнято рішення № 506-VIII від 17 серпня 2021 року «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким було відмовлено ОСОБА_2 (представник ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на розробку документації землеустрою щодо поділу земельних ділянок: за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів). Підставою відмови зазначено відсутність у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні процедури. Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується та вважає, що воно не ґрунтується на вимогах закону.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.08.2021 року № 506-VIII в частині, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою окружного адміністративного суду від 02.11.2021 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 звернулась до сільської ради з клопотанням в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу. Враховуючи, що вирішення питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції пленарних засідань сільської ради, постійною депутатською комісією з питань земельних відносин, природокористування, планування території Фонтанської сільської ради опрацьовано клопотання позивача. В подальшому підготовлено проект рішення «Про відмову громадянам України у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності». Вказаний проект рішення було винесено на розгляд та обговорення сімнадцятої сесії Фонтанської сільської ради VIII скликання, на засіданні, яке відбулось 17.08.2021 депутатами висловлено свою позицію шляхом голосування, за результатами якого прийнято рішення відмовити у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності у тому числі, і громадянину ОСОБА_2 . Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі/користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Відповідач вказує, що позивач не є власником, заставодержателем чи користувачем оспорюваної земельної ділянки, тому не є суб`єктом звернення щодо поділу та об`єднання. А оскільки земельна ділянка перебуває у власності відповідача, то замовником відповідної документації є відповідач, а його кошторисом не передбачені кошти на такі цілі.

Представником позивача подано відповідь на відзив в якій зазначив, що посилання відповідача на відсутність у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні процедури не може застосовуватись в даному випадку, оскільки розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок здійснюється за кошт тієї особи, хто її замовляє (в даному випадку за кошт позивача, оскільки її сину має надатись відповідний дозвіл. Також, відповідачем були пропущені строки розгляду клопотання, встановлені ч.7 ст.118 ЗК України. Отже, у відповідача відсутні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу позивачу. Дана відмова надана відповідачем є банальною відпискою та тільки свідчить про небажання відповідача надавати дозвіл позивачу, оскільки наявні всі законні обставини для відповідного надання дозволу. Отже, в відповідача відсутні підстави для відмови в наданні відповідного дозволу позивачу. Зобов`язання надати відповідний дозвіл не є втручанням у дискреційні повноваження органу. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВС/КАС від 02.07.2020 р. у справі № 825/2228/18.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що клопотання позивача не може розглядатися згідно статті 122 Земельного кодексу. Особа, яка є власником або користувачем сформованої земельної ділянки, має право на її поділ або об`єднання без зміни цільового призначення, що реалізовується за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Разом з цим, у сільської ради, як у власника відповідної земельної ділянки відсутні кошти на розроблення технічної документації щодо її поділу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

25.06.2021 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направила до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області клопотання від 25.06.2021 року, в якому просила відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч.5, 84 ч.1, 118, 121, 122 ч.1 Земельного кодексу України, ст.25 Закону України «Про землеустрій» надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

До вказаного клопотання ОСОБА_1 додала графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, а також копії паспорту, ідентифікаційного коду та свідоцтва про народження дитини.

17.08.2021 року Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області на 17 сесії VIІI скликання, розглянувши заяви громадян України, а також інші додані до них документи та графічні матеріали, керуючись ст.ст.12, 38, 39, 40, 81, 116, 118, 121, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.19, 20, 25 Закону України «Про землеустрій», прийняла рішення № 506-VIII «Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності», яким вирішено відмовити громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності згідно з переліком (додаток № 1) в зв`язку з відсутністю у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні витрати.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 17.08.2021 року № 506-VIII «Перелік громадян, яким відмовляється у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності на території Фонтанської сільської ради» № 4 вирішено відмовити ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_1 ) у наданні дозволу на поділ земельної ділянки :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) на території Фонтанської сільської ради для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з пунктом в частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту в частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється положеннями статті 118 ЗК України та передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивованої відмови у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Частинами першою та другою статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із частинами шостою, сьомою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта.

Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Так, згідно із частиною першою статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, до видів якої належить технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (пункт й частини другої статті 25).

За загальним правилом, визначеним положеннями статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Згідно із статтею 56 Закону № 858-IV технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що поділ та об`єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому ЗК України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 0640/4182/18 від 07.04.2021 року.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок з підстав відсутності у бюджеті Фонтанської сільської ради коштів на відповідні витрати, що не узгоджується з вище наведеними нормами права.

Доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, що позивач не є суб`єктом замовлення такої документації суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок зазначено - відсутність коштів на відповідні витрати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області № 506-VIII від 17.08.2021 року Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності в частині відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району Одеської область (за межами населених пунктів), є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру про зобов`язання Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області надати дозвіл позивачу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Одександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району Одеської область (за межами населених пунктів), суд зазначає.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, приписами КАС України передбачено, що суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано всі умови для прийняття такого рішення, оскільки суд встановив, що відповідач відмовив з підстав, які не передбачені вимогами закону, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 245 КАС України.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними та не належать задоволенню.

Одночасно, з метою захисту порушеного права позивача, з огляду на те, що судом встановлено, що відповідач не розглянув заяву позивача у порядку встановленому законом, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання від 25.06.2021 року у порядку та спосіб передбачені Земельним Кодексом України та Законом України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з Державного бюджету України та витрати на професійну правничу допомогу

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір слід стягнути пропорційно з відповідача на користь позивача.

Стосовно витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

Через канцелярію суду представником позивача надано заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 31500 грн.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 15.10.2021 року між ОСОБА_2 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчуком О.М. укладено договір № 10/12-3 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2 цього договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта на території України з метою набуття прав на землю на підставі ст. ст. 8, 14, 19, 68 та ч. 2 ст. 40 Конституції України, ст. ст. 116,118,121,122 Земельного кодексу України, ст. 25 Закону України Про землеустрій та захисту пов`язаних з цим прав та законних інтересів, з цього приводу адвокат від імені клієнта має право представляти інтереси у тому числі в органах Держгеокадастру в Одеській області, в усіх судах з правом подавати від імені довірителя відповідні заяви, клопотання, відводи тощо.

Пунктом 3 договору передбачено, що адвокат та клієнт за цим договором погоджують такі гонорарні відносини: Зустріч та усна консультація з клієнтом 1000,00 гри. / одна година; складання та підготовка клопотань, заяв, запитів, адвокатських запитів - 1000,00 грн. один документ/ 1 година; написання позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду - 15000,00 грн. один документ / 5-10 годин; написання заяв, клопотань та подача їх до суду 1500 грн. один документ/одна година; участь адвоката у судових засіданнях в судах першої інстанції - 3000,00 грн. одна година/одне засідання; написання відповіді на відзив/відзиву/заперечення в судах першої інстанції - 5000,00 грн. один документ / 2-4 години.

Компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди, та інші або додаткові послуги умови мають бути врегульовані додатковою угодою.

Пунктом 4 цього договору передбачено, що клієнт має право передавати адвокату документи, необхідні для виконання доручення клієнта на зберігання згідно акту прийому-передачі, при цьому відповідно до ст. 23 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність документи, пов`язані з виконанням адвокатом доручення, не підлягають оглядові, розголошенню чи, вилученню без його згоди.(а.с.47)

Так, сторонами укладено додаток № 1 до договору про надання правової допомоги №10/12-3 від 15.10.2020 року акт прийому-передачі юридичних послуг, відповідно до якого погоджено наступний розрахунок вартості послуг адвоката:

1. Зустріч та усна консультація з клієнтом вартістю 1000,00 грн., тривалістю одна година 1000,00 грн.

2. Складання та підготовка клопотання, запитів до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області вартістю за 1500 годину. 1 клопотання, 3 запити - 6000,00 грн.

3. Написання, підготовка та подача позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним рішення про відмову у наданні дозволу та зобов`язання вчинити певні дії вартістю 15000 грн. тривалістю 6 годин, всього 15 000 грн.

4. Написання, підготовка, відправка сторонами та до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження вартістю 1500,00 грн., за 1 годину, 1 документ 1500,00 грн.

Всього надано послуг на суму 23500 грн. (а.с.48-49).

Також, суд встановив, що між сторонами підписано додаток № 2 до договору відповідно до якого погоджено наступний розрахунок вартості послуг адвоката:

1. Написання, підготовка, відправка сторонам та до суду заяви про уточнення позовних вимог по справі №420/18248/21 1500,00 грн, 1 документ (1 година) 1500,00 грн;

2. Написання, підготовка, відправка сторонам відповіді на відзив вартістю 5000,00 грн., 1 документ (3 години), всього 5000,00 грн.

3. написання, підготовка, відправка сторонам та до суду заяви про стягнення судових витрат по справі № 420/18248/21 вартістю 1500,00 грн., 1 документ 1 година, всього 1500 грн.

Всього на суму 8000 грн.

На підтвердження факту оплати послуг за даним Договором позивачем надано прибутковий касовий ордер №10/12-3 від 29.09.2021 року про сплату послуг у розмірі 23500,00 грн. та прибутковий касовий ордер №10/12-3/2 від 26.10.2021 року про сплату послуг у розмірі 8000,00 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі №61-3416св18.

В постанові від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи та те, що розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, без необхідності надання додаткових доказів, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 2000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись приписами ч. 3 ст. 139 КАС України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, витрати на правничу допомогу належать стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо встановлення судового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №506-УІІІ від 17 серпня 2021 року Про відмову громадянам України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок комунальної власності в частині відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням - землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер: :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району (раніше Лиманського) Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов`язати Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області ( місцезнаходження: 67571, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4) повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) від 25.06.2021 року, яке подано законним представником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за цільовим призначенням землі запасу, комунальної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га, що має кадастровий номер :01:001:1839 (загальна площа 0,7475 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення садівництва, на території Олександрівської сільської ради (що входить до Фонтанської сільської об`єднаної територіальної громади) Одеського району Одеської область (за межами населених пунктів).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області ( місцезнаходження: 67571, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області (, адреса: вул. Степна, буд. 4, с. Фонтанка, Одеський район, Одеська область, 67571).

Суддя П.П. Марин