Справа № 947/7193/21
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 947/7193/21
Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи інспектора ювенальної превенції сектору превенції відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Одеській області Прокопишеної Олени про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління національної поліції в Одеській області, викладене у формі листа від 15.02.2021 року №60.4-1808 про відсутність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 173-4 КУпАП;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Одеській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 правопорушення за ознаками ст. 173-4 КУпАП та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що на її заяву до органу поліції про вчинення булінгу з боку неповнолітнього ОСОБА_2 щодо її сина, відповідач дійшов помилкових висновків щодо відсутності ознак боулінгу. ОСОБА_1 вважає таке рішення відповідача протиправним та наголошує, що в діях ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітнього сина наявні ознаки булінгу.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ НП в Одеській області, що викладене у формі листа від 15.02.2021 року № 60.4-1808 про відсутність в діях неповнолітнього ОСОБА_2 , 2006 року народження, адміністративного правопорушення за ст. 173-4 КупАП.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 , 2006 року народження, правопорушення за ст. 173-4 КУпАП та надіслано справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Стягнуто з ГУ НП в Одеській області на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 908 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ НП в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначає, що в ході розгляду заяви позивача встановлено, що ситуація, яка склалася між неповнолітніми особами, не містить фактів булінгу, однак є явні ознаки скоєння дрібного хуліганства неповнолітнім ОСОБА_2 . Разом з тим, згідно ст.12 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. Оскільки правопорушник на момент складання фіксування правопорушення не досяг шістнадцятирічного віку, на його батька - ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ч.3 ст.184 КУпАП, а саме за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, проведено профілактичну бесіду та попереджено про відповідальність, яку він несе за неповнолітнього сина.

Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 2006 р.н., подала заяву до ГУ НП в Одеській області про вчинення булінгу під час навчання у школі з боку неповнолітнього ОСОБА_2 щодо її сина ОСОБА_5 , 2006 р.н. Одночасно з поданням заяви позивачка подала скарги та заяви до керівництва ЗОШ № 71 м. Одеси, Міністерства освіти і науки України, Омбудсмену, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, кіберполіції.

15 лютого 2021 року листом № 60.4-1808 ГУ НП в Одеській області повідомило позивача, що у ситуації, яка склалась, відсутні ознаки булінгу. Проте у діях неповнолітнього ОСОБА_2 2006 р.н., встановлені ознаки адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим щодо батька неповнолітнього складено адміністративний протокол за ч.3 ст. 184 КУпАП. Неповнолітнього ОСОБА_2 поставлено на внутрішній облік для проведення з ним профілактичних бесід.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів правомірності прийнятого рішення.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Відповідно до приписів ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 12 КУпАП визначено вік, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність, а саме з шістнадцятирічного віку.

18 грудня 2018 року ВР України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)" № 2657-VIII, яким закріплено поняття булінгу.

Так, визначення булінгу закріплено у п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України "Про освіту", відповідно до якого, булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є:

- систематичність (повторюваність) діяння;

- наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності);

- дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого".

Відповідальність за вчинення булінгу передбачена ст.173-4 КУпАП.

Приписами ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" визначені основні повноваження поліції, згідно з якими поліція, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (пункт 3); здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (пункт 5); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (пункт 8).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення (в тому числі за ст. 173), що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Як вбачається з матеріалів справи, за фактом звернення ОСОБА_6 до ГУ НП в Одеській області щодо булінгу відносно її сина, інспектором ЮП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області Хіміч А.С. проведено перевірку.

В ході проведення перевірки опитані класний керівник, директор школи та психологи з центру соціальних служб.

Крім того, 30 грудня 2020 року відбулось засідання комісії Одеської ЗОШ № 72 по факту булінгу, який стався у школі. За результатами засідання комісії, прийнято рішення про наявність конфліктної ситуації між сином позивача та ОСОБА_2 (а.с.84-87).

Судова колегія також враховує, що у зв`язку із відсутністю ознак булінгу, органи поліції дійшли висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, такого як дрібне хуліганство.

Згідно приписів ч.3 ст.184 КУпАП, вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На момент вчинення неправомірних дій відносно сина позивача, ОСОБА_2 2006 р.н. не досяг віку, з якого особи підлягають адміністративній відповідальності, а тому на батька неповнолітнього - ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП (за невиконання обов`язків щодо виховання дітей), а саме за вчинення його сином ОСОБА_2 правопорушення за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство).

В даному випадку, саме суд при розгляді протоколу відносно ОСОБА_3 за дрібне хуліганство його сина ОСОБА_2 повинен був встановити наявність чи відсутність ознак адміністративного правопорушення саме за вчинення хуліганства.

Так, за результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Київського районного суду м.Одеси від 01 березня 2021 року по справі № 947/2482/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного порушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, однак на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності в силу малозначності справи. Вказане рішення набрало законної сили.

З наведеного вбачається, що при розгляді повідомлення про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 , працівниками ГУ НП в Одеській області дотримано приписи Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП та вчинено всі передбачені дії для з`ясування обставин, викладених у зверненні.

Надані позивачем докази, а саме виписка з медичної картки амбулаторного хворого та результати тесту шкали на загальну шкільну тривожність, висновків колегії суддів не спростовуються, оскільки зазначені медичні документи складені 31.03.2021 та 29.04.2021 року, тобто пізніше як дати звернення позивача до органів поліції так і більше ніж через місяць після оскаржуваної відповіді відповідача.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та розподілу судових витрат.

Згідно п.3 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286,308,311,315,316,321,322,325,272 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 28 вересня 2021 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко