Справа № 640/3938/21
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2022-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року м. Київ № 640/3938/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Долина мрій»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Долина мрій» (далі - позивач/ТОВ «СК «Долина мрій») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач/ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд:

- скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 12.02.2021 року №1294-п.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав: по-перше, він виданий та підписаний особою, яка не має повноважень видавати та підписувати такі накази; по-друге, підставою винесення оскаржуваного наказу є доповідна записка, проте жодна норма статті 78 Податкового кодексу України не передбачає, що підставою для проведення документальних позапланових перевірок є доповідна записка; по-третє, відповідно до абз. 3 п. 81.1 ст. 81 встановлено що в наказі серед іншого зазначається дата початку і тривалість перевірки, в оскаржуваному наказі зазначено «з 16.02.2021 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів», проте не зазначено дату початку чи дату закінченні перевірки та безпідставно зазначено тривалість перевірки 10 робочих днів, хоча п. 82.2 ст. 82 ПКУ тривалість позапланової виїзної перевірки щодо суб`єктів малого підприємництва складає 5 робочих днів.

Відповідач подав письмовий відзив на позов в якому проти позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні. Вважає, що рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає, що оскільки перевірку на підставі оскаржуваного наказу в присутності та з відома директора було проведено документальну позапланову виїзну перевірку за результатами якої було вчинено запис №1 від 16.02.2021 року у журналі реєстрації перевірок та складено акт від 05.03.2021 року №18126/26-15-07-02-02-17/41685228, а тому вказаний наказ не підлягає оскарженню, так як цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі направлень від 16.02.2021 № 3001/26-15-07-02-02, № 2992/26-15-07-02-02, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116 та наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 12.02.2021 № 1294-п, наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 12.02.2021 № 1294-п, виданого на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс, ПКУ), проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «ДОЛИНА МРІЙ» (код 41685228) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.01.2021 № від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за червень у податковій декларації з податку на додану вартість від 23.07.2020 № , липень у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2020 № , серпень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.09.2020 № , вересень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.10.2020 № , жовтень 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.11.2020 № , листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 № .

З направленнями на проведення перевірки ознайомлено під підпис 16.02.2021 року директора ТОВ «Сервісна компанія «ДОЛИНА МРІЙ» Рудика В.О. та вручено копію наказу про проведення перевірки, що підтверджується матеріалами справи.

Перевірку проведено з відома та в присутності: директора ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ДОЛИНА МРІЙ» Рудика Віктора Олеговича.

У журналі реєстрації перевірок вчинено запис від 16.02.2021 під № 1.

За результатами перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ДОЛИНА МРІЙ» (код 41685228) з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гри., за грудень 2020 року» № 18126/26-15-07-02- 02-17/41685228 від 05.03.2021. Згідно висновків акту перевіркою встановлено порушення ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ДОЛИНА МРІЙ»:

1. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 cm. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 47619 грн., у т.ч. за грудень 2020у сумі 47619 грн., та завищено від 'ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на загальну суму 124080 грн., у тому числі за грудень 2020 в сумі 124080 гривень.

2. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті не забезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.

Позивач, вважаючи вищевказаний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України другою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Податковим кодексом України, та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В силу приписів п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Право на проведення перевірок платників податків (крім Національного банку України) передбачено пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, серед яких, виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема фактичної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 804/263/16, від 03.12.2019 у справі № 803/990/15-a, від 29.03.2019 у справі № 805/3449/18-а.

Як убачається з матеріалів справи, посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві на підставі оскаржуваного наказу №1294-п від 12.02.2021 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, результати якої оформлено актом № 18126/26-15-07-02- 02-17/41685228 від 05.03.2021.

При цьому, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

З огляду на встановлені судом обставини даної справи, а саме: реалізацію оскаржуваного наказу №1294-п від 12.02.2021 року шляхом проведення відповідної перевірки та складання за її результатами акту про результати фактичної перевірки № 18126/26-15-07-02-02-17/ 41685228 від 05.03.2021, яким зафіксовано ряд порушення законодавства, оскарження такого наказу не є належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "ДОЛИНА МРІЙ" (03194, м. Київ, бул. Кольцова, буд. 14Д, оф. 610, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко