Справа № 420/18665/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

від позивача ОСОБА_1 , за ордером,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправним та скасування наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 06.08.2021 року № 1776, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06 жовтня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.08.2021 року № 1776 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення на слідчого СВ відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Також у позовній заяві, просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 11 жовтня 2021 року прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 19.05.2021 року № 1092 за фактом складення та підписання слідчим ВП № 4 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області капітаном поліції Кутовим Ф.В. повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваній ОСОБА_3 , у кінцевій редакції за ч.4 ст. 187 КК, ч.2 ст. 121 КК України, що начебто не відповідає зібраним під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001454 від 17.12.2020 року доказами, призначено службове розслідування.

Підставою для видання вказаного наказу стала доповідна записка заступника начальника ГУ НП в Одеській області від 14.05.2021 року.

За результатами проведеного службового розслідування 16.07.2021 року дисциплінарною комісією складено висновок, який 19.07.2021 року затверджено начальником ГУ НП в Одеській області.

На підставі службового розслідування відповідачем 06.08.2021 року видано наказ № 1776 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», та відповідно до наказу наказано оголосити позивачу догану.

Позивач ознайомився з оскаржуваним наказом 07.09.2021 року, вважає його таким, що підлягає скасуванню.

По-перше, відповідачем порушено строки застосування дисциплінарного стягнення, адже відповідно до положень ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

На думку дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування днем вчинення дисциплінарного проступку є 16.12.2020 року, а дисциплінарне стягнення застосовано відповідачем лише 07.09.2021 року, тобто відповідачем порушено строк накладення дисциплінарного стягнення на позивача із порушенням строків, передбачених ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ.

По-друге, вказане службове розслідування було ініційовано не у встановленому законом порядку.

Адже, за сукупністю норм Положення про слідчі підрозділи НПУ та Дисциплінарного статуту встановлено, що рішення про проведення службового розслідування приймає не начальник територіального органу НП України, а керівник слідчого органу. Тобто, вказане службове розслідування призначено наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 19.05.2021 року № 1092, а не його заступником начальником слідчого управління ОСОБА_4 .

По-третє, позивач вважає, що дисциплінарна комісія вийшла за межі своїх повноважень, так як службове розслідування відносно слідчого ОСОБА_2 розпочато за одним фактом, а в оскаржуваному наказі викладені інші мотиви та підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, тобто службове розслідування розпочате за фактом вчинення одного дисциплінарного проступку, а накладено дисциплінарне стягнення за вчинення іншого проступку.

Також позивач зазначив, що рішення про зміну правової кваліфікації у вищезгаданому кримінальному провадженні прийняте позивачем в межах своїх повноважень, та не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та не несе за собою негативних наслідків.

Також позивач вважає безпідставні припущення відповідача, що зволікання працівників СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у повідомленні про підозру ОСОБА_5 та про неналежну організацію процесу досудового розслідування з боку позивача потягло за собою негативні наслідки, оскільки не надано докази, що це дало змогу ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мали істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо не направлення постанов на іншу територію, позивач звернув увагу, що чинний КПК не передбачає обов`язковість у кожному кримінальному провадженні направляти слідчим постанови про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території.

18 листопада 2021 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№64545/21), в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.

Наказом № 1092 о/с від 19.05.2021 року призначено службове розслідування за фактом складання та підписання слідчим ВП № 4 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області капітаном поліції Кутовим Ф.В. по кримінальну провадженню № 0001454 від 07.12.2020 року повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваній ОСОБА_3 , що призвело до неправильної кваліфікації кримінального правопорушення, незаконного повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, внаслідок чого направлено стосовно неї обвинувальний акт до суду за вказаною інформацією може вплинути на подальше уникнення обвинуваченої покарання за п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підставою для видання зазначеного наказу стала доповідна записка заступника начальника ГУ НП в Одеській області начальника слідчого управління підполковника поліції Саламахи О.В. від 14.05.2021 року.

За результатами проведення вказаного службового розслідування 16.07.2021 року дисциплінарною комісією складено висновок, який 19.07.2021 року затверджено начальником ГУ НП в Одеській області.

На підставі матеріалів службового розслідування наказом № 1776 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 06.08.2021 року за порушення п.2 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п.п.1,2 ч1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст.2, ч.2 ст.9, ч.1 ст.40 КПК України, п.п.1 п.3 розділом VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 року № 570, позивачу було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідно до відомостей ЄРДР 30.04.2021 року позивачем безпідставно, із порушенням основних завдань кримінального провадження, щодо повного та неупередженого розслідування внесені зміни в частині перекваліфікації складу кримінального правопорушення з п.6 п. 12 ч. 2 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, про що внесено відповідну постанову.

Рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення із керівником органу досудового розслідування позивач не погоджував. Під час службового розслідування не було встановлено, що позивач отримав будь-які вказівки від процесуального керівника стосовно зміни підозри, та такі докази у позивача відсутні.

Позивачем було складено новий проект повідомлення про підозру та скеровано до Київської окружної прокуратури м.Одеси, яку процесуальним керівником Київської окружної прокуратури м.Одеси було погоджено та підписано.

30.04.2021 року повідомлено про нову підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України.

Тобто, позивачем допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що призвело до неправильної кваліфікації кримінального правопорушення, незаконному повідомленні про підозру ОСОБА_3 , за ч.4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України, результатом чого стало передання стосовно неї обвинувального акту за ч.4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України та може вплинути на подальше уникнення обвинуваченої від покарання за п.6 п.12 ч.2 ст 115 КК України.

Також встановлено, що позивачем за увесь час досудового розслідування кримінального провадження № 0001454, не скеровано до міст Миколаїв та Львів постанов про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території у порядку ст. 218 КПК України, направлених на встановлення місцезнаходження особи на ім`я « ОСОБА_6 », а також власника транспортного засобу марки «Джилі» чорного кольору, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Вказана обставина взагалі може вказувати на невиконання та халатного ставлення до своїх службових обов`язків позивачем під час розслідування вказаного вище кримінального провадження.

Посилання позивача, що рішення про проведення службового розслідування приймає не начальник спростовуються положеннями ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Стосовно строку виявлення дисциплінарного проступку відповідач зазначив, що проступок було виявлено, коли було встановлено факт, що кримінальне провадження перекваліфіковано та направлено до суду, тобто 30.04.2021 року.

Від позивача надійшла відповідь на відзив від 03.12.2021 року (вхід. № 68028/21), в якій позивач наполягає на задоволення позовних вимог та просить задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на те, що матеріали кримінального провадження № 0001454, на які робить посилання дисциплінарна комісія в оскаржуваному наказі, до канцелярії СУ ГУНП в Одеській області не надходили.

У свою чергу відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив від 17.12.2021 року (вхід. № ЕП/36429/21), якими відповідач заперечує проти позовних вимог та підтримує позицію викладену в відзиві на позовну заяву, та відхилив доводи позивача щодо відсутності матеріалів кримінального провадження, з посиланням на те, що у розпорядженні відповідача були матеріали кримінального провадження № 000298, в якому були копії усіх процесуальних дій виконаних в рамках основного провадження.

Ухвалою від 16 листопада 2021 року продовжено строк підготовчого провадження ще на 30 днів.

Ухвалою від 24 січня 2022 року відмовлено представнику відповідача у залишенні позову без розгляду.

Ухвалою від 24.01.2022 року, що занесена до протоколу підготовчого засідання закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На відкрите судове засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином. Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 02 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

У вступному слові представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог з посиланням на доводи викладені у позовній заяві.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово представника позивача, доповівши зміст відзиву на позовну заяву, суд встановив таке.

ОСОБА_2 займає посаду слідчого Відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Суд встановив, та матеріалами службового розслідування встановлено, що на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ НП в Одеській області начальника слідчого управління підполковника поліції Олександра Саламахи від 14.05.2021 року вих. № 5540, останній просить дозволу на призначення розслідування, у зв`язку з допущенням порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що призвело до неправильної кваліфікації кримінального правопорушення, незаконному повідомленні про підозру ОСОБА_3 за ч. 4 ст 187, ч.2 ст.121 КК України, результатом чого стало передання стосовно неї обвинувального акту за ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України та може вплинути на подальше уникнення обвинуваченої від покарання за п.6, п. 12 ч. 2 ст 115 КК України.(а.с.19) а також рапорту від 18.06.2021 року вих № 4/1-8061 у зв`язку з яким, просить дозволу на продовження строку проведення службового розслідування до 19.07.2021 року.

За фактом службового розслідування можливого порушення норм діючого законодавства працівниками СВ ВП № 4 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області складено висновок від 16.07.2021 року.

На підставі матеріалів службового розслідування та прийнятого висновку 06.08.2021 року прийнято наказ № 1776 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників СВ відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області відповідно до п. 1 за порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, п.п.1,2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст.2, ч.2 ст.9, ч.1 ст.40 КПК України, п.п1 п. 3 розділу VIПоложення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 року № 570, слідчому слідчого відділення відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_2 оголошено догану.

Не погодившись із накладеним дисциплінарним стягненням, позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не належать задоволенню з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580-VIII).

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893.

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавствомзапропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку №893 зазначено, що в наказі про призначенні - службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії - визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: - чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Позивач не погоджується з порядком призначення службового розслідування.

Так, позивач вважає, що вказане службове розслідування було ініційовано не у встановленому законом порядку, оскільки за сукупністю норм Положення про слідчі підрозділи НПУ та Дисциплінарного статуту встановлено, що рішення про проведення службового розслідування приймає не начальник територіального органу НП України, а керівник слідчого органу.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що такі доводи позивача спростовуються наведеними вище нормами права.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Дослідивши наказ про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії від 19.05.2021 року № 1092, суд доходить висновку, що він відповідає вимогам встановленим Порядку №893.

Також позивач вважає, що відповідачем порушено строки застосування дисциплінарного стягнення, адже відповідно до положень ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Відповідач заперечував проти таких доводів, зазначивши, що факт виявлення проступку є саме 30.04.2021 року, коли позивачем було кримінальне провадження перекваліфіковано та направлено до суду.

Надаючи оцінку вказаним доводам та запереченням сторін, суд погоджується з запереченнями відповідача та вважає, що факт вчинення дисциплінарного проступку є дата коли позивачем були вчинені дії щодо перекваліфікації кримінального провадження, тобто 30.04.2021 року. Матеріалами справи підтверджено, що наказ № 1092про призначення службового розслідування та складу дисциплінарної комісії виданий 19.05.2021 року, днем виявлення допущення дисциплінарного проступку є затверджений висновок службового розслідування 16.07.2021 року, оскаржуваний наказ виданий-06.08.2021 року.

Таким чином, відповідачем дотримані строки передбачені ст. 21 Дисциплінарного статуту НПУ.

По суті виявлених порушень суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

2. Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до п.1, 2 розділу УІ Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 року № 570 Про організацію діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування слідчий самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли законом передбачено винесення рішення слідчого судді, суду або згода прокурора чи погодження керівника слідчого підрозділу або якщо рішення про його проведення приймає виключно прокурор, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.

Відповідно до п. 3 розділу УІ Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний:

1) під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

2) забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків;

3) виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі;

4) забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження;

5) не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень;

6) не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції Кутовим Ф.В. за погодженням із прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 09.12.2020 СВ ВП поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та 16.12.2020 року ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до відомостей ЄДР, 30.04.2021 року слідчим ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Кутовим Ф.В. безпідставно, із порушенням основних завдань кримінального провадження, щодо повного та неупередженого розслідування (у кримінальному провадженні не було призначено комісійну судово-медичну експертизу для встановлення остаточної причини смерті потерпілого) внесені зміни в частині перекваліфікації складу кримінального правопорушення з п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, про винесено відповідну постанову, що як наслідок призвело до неправильної кваліфікації кримінального правопорушення.

Також у висновку зазначено, що рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення із керівником органу досудового розслідування позивач не погоджував. Під час службового розслідування не було встановлено, що позивач отримав будь-які вказівки від процесуального керівника стосовно зміни підозри, та такі докази у позивача відсутні.

Також в ході службового розслідування встановлено, що позивачем за увесь час досудового розслідування кримінального провадження № 0001454, не скеровано до міст Миколаїв та Львів постанов про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території у порядку ст. 218 КПК України, направлених на встановлення місцезнаходження особи на ім`я « ОСОБА_6 », а також власника транспортного засобу марки «Джилі» чорного кольору, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Позивач посилається на те, що такі твердження дисциплінарної комісії є припущенням та не несе за собою негативних наслідків.

Надаючи оцінку наведеним сторонам доводам, суд враховує, що слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Проте такі дії мають відповідати завданням кримінального провадження

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд зазначає, що позивачем не спростовано обставини відповідальності, що покладено в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді застосування дисциплінарного стягнення догана.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Суд вважає, що накладене дисциплінарне стягнення є співмірним із виявленим проступком позивача, та є необхідним засобом підтримання службової дисципліни, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при прийнятті спірного наказу діяв на підставі, у межах повноважень, та у спосіб передбачений законодавством України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати (судовий збір та витрати на професійну допомогу) відшкодуванню позивачу не підлягають.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про визнання протиправним та скасування наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 06.08.2021 року № 1776, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 14» лютого 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.