Справа № 540/7702/21
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2022-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 р.м. ХерсонСправа № 540/7702/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області, за участю третьої особи - виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Херсонської міської ради (далі-відповідач), за участю третьої особи - виконавчого комітету Херсонської міської ради (далі - третя особа), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що вбачається у відсутності розгляду та прийняття рішення за клопотанням позивача від 15.01.2021 № 114-753-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 );

- зобов`язати Херсонську міську раду розглянути клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ) та затвердити цей проект на черговій сесії.

Ухвалою від 03.12.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2021 року позивач звернувся до Херсонської міської ради із заявою про затвердження розробленого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ). Розглянувши дане звернення, відповідач повідомив позивача про те, що його заява була винесена на розгляд постійної депутатської комісії міської ради з питань землекористування, однак за результатами розгляду рішення про затвердження проекту чи про відмову у затвердженні не прийняте. Позивач вважає, що не прийняття Херсонською міською радою рішення, а також подальше незатвердження проекту землеустрою, є протиправною бездіяльністю міської ради, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Частинами 5, 6 ст. 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 03.12.2021 про відкриття провадження відповідачу наданий п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Вказана ухвала отримана представником міської ради 20.12.2021, що підтверджується реєстром вихідних документів, однак відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву у строки, визначені в ухвалі.

Відповідно до ст. ст. 159, 162 КАС України подання заяв по суті справи, зокрема, відзиву, є правом учасників справи, а у разі його ненадання без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням № НОМЕР_1 .

Рішенням ХХХVІІ сесії Херсонської міської ради VІІ скликання від 16.10.2020 №2532 учасникам антитерористичної операції, у тому числі ОСОБА_1 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,005 га для будівництва індивідуальних гаражів.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам - учасникам антитерористичної операції та учасникам бойових дій, у тому числі ОСОБА_1 , для будівництва індивідуальних гаражів розташованих в межах АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0048 га.

Розроблений проект землеустрою погоджений Головним Управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, що підтверджується Висновком про розгляд документації із землеустрою № 2799382-20 від 15.12.2020.

15.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради із заявою про затвердження розробленого проекту землеустрою для будівництва індивідуальних гаражів розташованих в межах АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0048 га.

Заява ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою зареєстрована Центром надання адміністративних послуг м. Херсона 15.01.2021 за № 114-753-15.

20.05.2021 на пленарному засіданні VІІ сесії, 23.07.2021 на пленарному засіданні VІІІ сесії Херсонської міської ради розглянуте питання про затвердження учасникам антитерористичної операції та учасникам бойових дій, у тому числі ОСОБА_1 , проекту землеустрою для будівництва індивідуальних гаражів. За результатами голосування рішення не прийняті, оскільки більшість із присутніх на сесіях депутатів не голосували та утрималися.

Отже, спірним у даному випадку є неприйняття Херсонською міською радою рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Норми ЗК України суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так, згідно і. ч. 2, ч. 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади (ч. 2 ст. 2 ЗК України).

За правилами ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, зокрема,громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 9, 11 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю.

Згідно із статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За правилами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною другою ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, затвердження проекту землеустрою здійснюється, зокрема, міською радою виключно на її пленарних засіданнях та оформлюється відповідним рішенням у строк, передбачений ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою, або про відмову у його затвердженні оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням міської ради. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листом у відповідь на заяву позивача. Тим більше, з підстав неприйняття міською радою жодного рішення.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, наведеного в постанові від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.

Як зазначено вище, відповідач двічі, - 20.05.2021 на пленарному засіданні VІІ сесії, 23.07.2021 на пленарному засіданні VІІІ сесії розглядав питання затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , проте за результатами голосування рішення не прийняте.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у даному випадку має місце протиправна бездіяльність Херсонської міської ради щодо неприйняття рішення з питання затвердження проекту землеустрою, як того вимагає ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Щодо ефективності вибраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки, суд зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зобов`язання судом відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх вказаних підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови, може бути необґрунтованим та призвести до затвердження проекту землеустрою з порушенням закону.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення та затвердити проект.

Отже, оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним рішення, як передбачено Земельним кодексом України, у визначений законом строк, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду у встановлений законом спосіб та строк заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею 0,0048 га та зобов`язання повторно розглянути зазначену заяву та прийняти відповідне рішення.

Додатково суд зауважує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного вище, суд відмічає наступне.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів існування законних підстав для не прийняття з даного питання вмотивованого рішення, чим фактично визнав позовні вимоги.

З огляду на зазначене, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов як визнання позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Оскільки позивач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, то суд не здійснює розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.01.2021 №114-753-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею 0,0048 га.

Зобов`язати Херсонську міську раду (; м. Херсон, пр. Ушакова, 37) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) від 15.01.2021 № 114-753-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею 0,0048 га з прийняттям рішення по суті, з урахуванням висновків суду, наданих у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109020100