Справа № 160/11445/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 160/11445/21

адміністративне провадження № К/990/5738/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження заявленого у його зверненні від 16 лютого 2021 року права бути присутнім при розгляді його заяви, результатом чого є протиправне обмеження його законного права гарантованого статтею 18 Закону України «Про звернення громадян»; визнати протиправними дії Уповноваженого щодо порушення вимог частини другої статті 19 Конституції, так як відповідач під час розгляду його звернення від 16 лютого 2021 року діяв у спосіб не передбачений Законом України та Конституцією України та поза межами своїх повноважень, що як наслідок не призвело до поновлення чи захисту його прав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженого в частині ненадання обґрунтованої письмової відповіді з результатами перевірки та інформацією про суть прийнятих рішень у визначений Законом термін стосовно заяви ОСОБА_1 від 16 лютого 2021 року, яка зареєстрована 19 лютого 2021 року за №М-3035.3/21. Визнано протиправними дії Уповноваженого, заявленого у зверненні від 16 лютого 2021 року права бути присутнім при розгляді заяви ОСОБА_1 , результатом чого є протиправне обмеження його законного права гарантованого статтею 18 Закону України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Предметом спору у цій справі є бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі Уповноважений посилаючись на положення підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення, оскільки виникла потреба у формуванні правової позиції щодо порядку і розгляду звернень, що надходять до відповідача, в частині вирішення порушених питань щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Верховний Суд відхиляє такі аргументи заявника через їхню суб`єктивність, оскільки питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП не було предметом розгляду судів у цій справі і складання такого протоколу жодним чином не звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку розглянути звернення та надати відповідь у межах строків, установлених Законом України "Про звернення громадян". Крім того, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку в залежності від обставин, встановлених у кожному конкретному випадку. Так, вирішуючи цей спір суди установили і відповідачем не спростовано, що у межах максимального 45-ти денного строку Уповноваженим так і не вирішено питання щодо звернення позивача, як і не надано остаточної відповіді на нього. Водночас Уповноважений жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає винятковість саме цієї справи, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а посилання у рішенні суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, сформовані у справі №826/12400/16-а, за подібних обставин, спростовує доводи заявника про відсутність таких висновків.

Інші аргументи скарги зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправними дій відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

Н.В. Шевцова