Справа № 160/17338/21
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представка позивача представника відповідача 1 предстанвика відповідача 2 представника третьої особи Гоменюк Ю.В. не з`явився Єрохін О.О. не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора відділу у Павлоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Романюк Катерини Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, трея особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Межиріцька сільська рада,
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
Однак державний кадастровий реєстратор протиправно прийняв повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки розпочатий процес реалізації права повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону. Таким чином, Закон України № 1423-ІХ, на який посилається державний кадастровий реєстр, набрав чинності 27.05.2021 року, однак процедура щодо зміни цільового призначення земельної ділянки відбулася раніше, зокрема, отримане позивачем рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.
Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 2 про об`єднання справ в одне провадження.
Відповідач 1 надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки площа земельної ділянки, яка надається громадянину для городництва не може перевищувати 0,6 га. Крім того, позивач не додав до заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру електронного документу.
Відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не додано до заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру електронного документу.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надала суду письмові пояснення, у яких просить задовольнити позов та вказує, що державний кадастровий реєстратор діяв не у спосіб, який передбачений законами України, а саме: останній повинен був прийняти рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а прийняв повідомлення. Закон України № 1423-ІХ, на який посилається державний кадастровий реєстр, набрав чинності 27.05.2021 року, однак процедура щодо зміни цільового призначення земельної ділянки відбулася раніше, зокрема, отримане позивачем рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.
Ухвалою суду від 31.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач 2 у судовому засіданні заперечував проти позову.
Відповідач 1 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без його участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встанови наступне.
Позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 16.08.2021 року.
Заява позивачем подана у письмовому вигляді через Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
У заяві-описі від 16.08.2021 року вказано в якості додатку лише заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру за визначеною формою.
Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2021 року № 1051 (далі Порядок № 1051).
Згідно пункту 69 Порядку № 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою (у паперовій або електронній формі) згідно з додатком 12 розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт, або власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки у випадках, передбачених статтею 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (далі - заявник).
Заява у паперовій формі разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-129, 135-137 цього Порядку, а у визначених законодавством випадках виключно заява подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а заява в електронній формі надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через окрему офіційну веб-сторінку Держгеокадастру (далі - веб-сторінка Держгеокадастру), що забезпечує формування та подання заяви.
Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється без подання заяви у випадках:
отримання відомостей (змін до них) у порядку інформаційної взаємодії з кадастрами та інформаційними системами;
отримання від органів державної влади та органів місцевого самоврядування рішень про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель;
зазначених у пункті 119 цього Порядку.
Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:
1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;
2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;
3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;
4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.
У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру (п.70 Порядку № 1051).
Пунктом 15 Порядку № 1051 встановлено, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій" та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр".
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач не подав документи у повному обсязі для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а сам: не надано електронний документ у форматі XML. Вказаний електронний документ відсутній у переліку документів у заяві від 16.08.2021 року
Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги:
Звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.
Дане право закріплене і в ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження
Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.
Отже, виключно результат реалізації повноваження органу (а саме - рішення органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по прийняттю рішення) може бути об`єктом судового оскарження. А дотримання органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу прийняття рішення входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого органом за результатами розгляду документів.
Суд виходить з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) зазначила, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою (п. 36- 39).
Тобто, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.
В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання.
Оскільки відповідач не приймав саме рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою згідно з додатком 14, як це визначено пунктом 73 Порядку № 1051, то суд позбавлений можливості зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення.
За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до вимог ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 лютого 2022 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили

Помічник судді Лісна А.М.