Справа № 160/24008/21
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 лютого 2022 року Справа 160/24008/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№21) про повернення позовної заяви по справі 160/24008/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№21) про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№21), в якому просить суд:

- стягнути податковий борг з Підприємства державної кримінально-виконавчої служби України (№21) () до бюджету у розмірі 143 139,56 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

25.01.2021 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про повернення позовної заяви по справі 160/24008/21.

Обґрунтовуючи клопотання, відповідач посилається на те, що додані до позовної заяви матеріали не містять доказів, що підтверджують факт призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Головного управління, так і доказів на підтвердження повноважень діяти від імені позивача. Також відсутні документи, які б свідчили про те, що Ганни Чуб, є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акту, на підставі якого вона здійснює представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва. Зазначив, що заява підписана особою, повноваження якої на підписання позовної заяви не підтвердженні.

08.02.2022 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому останній просить відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства Підприємства державної кримінально-виконавчої служби України (№21) про повернення позовної заяви по справі 160/24008/21, посилається на те, що частиною 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Крім, того права представника (підписанта) відображені в ЄДР. Так згідно, п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи. Вищезазначеним законом а саме ч.1. ст.10 передбачено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Приймаючи рішення по суті заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 43 КАС України визначено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до частини 3 статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року № 1401-VIII.

2 червня 2016 року за № 1401-VIII Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV "Перехідні положення" Основного Закону України було доповнено пунктом 11, який передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (абзац перший пункту). Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 1 січня 2020 року (абзац другий пункту).

Пунктом 11 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про "самопредставництво" у Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18 грудня 2019 року № 390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що "юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені" та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до частини 4 статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім ЦК України, спеціальним Законом № 755-IV.

Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр, Реєстр) (ч. 1 ст. 7 Закону № 755-IV) .

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч.3 ст.9 Закону).

При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього Закону Витяг з Єдиного державного реєстру (далі Витяг) містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону № 755-IV, яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд в ухвалах від 21.01.2020 у справі №2140/1691/18, від 21.01.2020 у справі №640/10332/19, від 23.01.2020 у справі №340/2216/19, від 24.01.2020 у справі №440/525/19, від 10.02.2020 у справі №420/1462/19, від 03.02.2020 у справі №160/6823/19, від 22.04.2020 у справі №640/1907/19, від 23.04.2020 у справі №560/3470/19 від 18.08.2020 у справі № 300/2412/19, від 17.09.2020 у справі № 300/2412/19, від 03.02.2021 у справі №300/1233/19.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30.09.2020 року зареєстровано (запис: 008085321) філія (інший відокремлений підрозділ) Державної податкової служби України Головне управління ДПС у Дніпропетровській області ЄДРПОУ ВП 44118658, Україна, 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 17-А.

Наказом ДПС України № 643 від 12.11.2020 року затверджено Положення про територіальні органи ДПС.

Абзацом третім пункту 1 Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області визначено, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658) є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ()".

Позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№21) про стягнення суми податкового боргу підписана ОСОБА_2 , яка відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Суд зазначає, що у разі внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про особу, яка уповноважена діяти від імені Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі відповідних внутрішніх документів органу ДПС, доказом того, що вказана особа може представляти інтереси органу може бути витяг/виписка з Єдиного державного реєстру.

Крім того, під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі судом було перевірено інформацію щодо можливості ОСОБА_2 діяти від імені ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про повернення позовної заяви по справі 160/24008/21.

Керуючись ст.ст. 43, 55, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№21)про повернення позовної заяви по справі 160/24008/21 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник