Справа № 340/4467/21
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/4467/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25022)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради (далі відповідач), в якому просить суд :

- визнати протиправною відмову Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького викладену в листі-відповіді;

- зобов`язати Управління містобудування та архітектури Міської рада міста Кропивницького надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а саме розміщення торговельного комплексу за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :37:306:0038.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року відкрите провадження у відповідній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач протиправно відмовив їй у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 , та у спірному листі не зазначив жодної із визначених законом підстав для такої відмови.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши суду відзив на позовну заяву. У відзиві повідомив, що земельна ділянка, на якій заявником планується здійснити будівництво, суперечить положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, а саме Генеральному плану міста Кропивницький. Зокрема, відповідно до викопіювання з Генерального плану міста Кропивницький, а також топографогеодезичної зйомки м. Кропивницького та плану зонування міста Кропивницький, вказана земельна ділянка розташована на пішохідному зв`язку (алея) між вулицями Волкова та Пацаєва, який з`єднує зазначені вулиці та проходить від вулиці Яновського через Дендропарк до вул. Генерала Жадова, а саме на газонній частині благоустрою та пішохідної алеї, що виключає можливість здійснення будівництва об`єкту торгівлі та будь-якого іншого об`єкту.

Позивачка своїм правом на подання відповіді на відзив не скористалася.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, додані до них документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2011 року між фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 (орендарем) та Кіровоградською міською радою (орендодавцем) було укладено договір оренди землі № 136.

Предметом вказаного договору була земельна ділянка загальною площею 200,03 кв.м. земель, які використовуються в комерційних цілях, кадастровий номер земельної ділянки - :37:306:0038. Категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

24 січня 2017 року додатковою угодою № 1 сторони поновили термін дії договору оренди землі на 5 (п`ять) років.

20 жовтня 2020 року, у зв`язку зі смертю орендаря, додатковою угодою № 65 сторони погодили змінити сторону в договорі, а саме: орендаря ФОП ОСОБА_3 замінити на нового орендаря - (спадкоємця ОСОБА_3 ) ОСОБА_1 .

20 січня 2021 року, з метою реалізації свого право на забудову земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, позивачка звернулася до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради із заявою про надання їй містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва і розміщення торговельного комплексу за адресою АДРЕСА_2 .

Однак, відповідач листом від 04 лютого 2021 року відмовив позивачці у наданні таких містобудівних умов та обмежень у зв`язку з відсутністю планувальної можливості та недотриманням нормативних вимог ДБН Б.2.2 12:2019 «Планування і забудова територій».

Зокрема, дана відмова мотивована тим, що відповідно до викопіювання з топографогеодезичної зйомки м. Кропивницького земельна ділянка розташована на пішохідному зв`язку (алея) між вулицями Волкова та Пацаєва, який з`єднує зазначені вулиці та проходить від вул. Яновського через Дендропарк до вул. Генерала Жадова, а саме на газонній частині благоустрою пішохідної алеї.

Окрім того, управлінням містобудування та архітектури проінформовано, що ним видані містобудівні умови та обмеження на проектування об`єктів будівництва:

- на будівництво аптеки та офісу на відведеній земельній ділянці по АДРЕСА_3 (біля житлового будинку АДРЕСА_2 );

- на реконструкцію комплексу будівель під торговельний центр з новим будівництвом об`єктів по АДРЕСА_3 .

Відповідач зазначив, що враховуючи об`єкти, на які видані дозвільні документи по АДРЕСА_3 , будівнцитво торговельного комплексу на земельній ділянці з кадастровим номером :37:306:0038 порушує нормативні вимоги ДБН Б.2.2 12:2019 «Планування і забудова територій», а саме порушує санітарні розриви та протипожежні відстані до існуючих будівель і споруд (до існуючих торговельних павільйонів у тому числі).

Відповідач послався також на те, що відповідно до викопіювання з топографогеодезичної зйомки м. Кропивницького (М 1:500), яка наявна в Службі містобудівного кадастру Управління, земельну ділянку перетинають наступні міські інженерні мережі: телефонна, газова середнього тиску, також уздовж земельної ділянки проходять мережі: водопровідна та електрична підземного типу (кабель 2x10 кВ).

Забудовником земельної ділянки поруч по АДРЕСА_2 ) отримані технічні умови на перенесення мережі теплопостачання (ст. 2x200) вбік алеї.

У зв`язку з викладеним в сукупності видати містобудівні умови та обмеження за вищевказаною адресою не вбачається можливим.

Викладені обставини передували зверненю позивачки до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України встановлює правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 38 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до частини третьої цієї статті земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до пунктів б) та д) частини першої статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до частини п`ятої статті 26 вказаного Закону проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

За змістом частини першої статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Так, згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

У розумінні пункту 8 статті 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною третьою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

У випадках, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону та частиною першою статті 12-1 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», кадастровий номер земельної ділянки зазначається у заяві за його наявності, а копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію додається до заяви за наявності.

Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

У свою чергу, згідно з частиною четвертою статті 29 Закону №3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Згідно частини шостої цієї статті надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку про те, що перелік підстав для відмови завникові у видачі містобудівних умов та обмежень є вичерпним. За відсутності однієї з визначених у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

У листі, яким позивачці відмовлено у наданні містобудівних вимог та обмежень, не конкретизована жодна із означених підстав.

Натомість відповідач відмовив позивачці у наданні містобудівних умов та обмежень «у зв`язку з відсутністю планувальної можливості та недотриманням нормативних вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не визначено таких підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, як недотримання положень ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Крім того, посилання відповідача на обов`язковість застосування ДБН Б2.2-12:2019 слід тлумачити у системному зв`язку із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», як обов`язок відповідача саме в містобудівних умовах зазначити всі вимоги до будівництва (у тому числі, з урахуванням ДБН), яке хоче та має намір здійснювати позивач, а не відмовляти у видачі містобудівних умов.

Фактично у спірному листі відповідач заперечив можливість здійснення будівництва об`єкту торгівлі та будь-якого іншого об`єкту на земельній ділянці, щодо якої позивачка має намір отримати містобудівні умови та обмеження, а відтак і наявність підстав для видачі позивачці відповідних містобудівних умов та обмежень.

При цьому суд звертає увагу, що в оскарженій позивачкою відмові відсутній висновок відповідача про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Однак, надалі, у відзиві на позовну заяву відповідач покликається на те, що земельна ділянка, на якій заявником планується здійснити будівництво, суперечить положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, а саме Генеральному плану міста Кропивницький. Зокрема, відповідно до викопіювання з Генерального плану міста Кропивницький, а також топографогеодезичної зйомки м. Кропивницького та плану зонування міста Кропивницький, вказана земельна ділянка розташована на пішохідному зв`язку (алея) між вулицями Волкова та Пацаєва, який з`єднує зазначені вулиці та проходить від вулиці Яновського через Дендропарк до вул. Генерала Жадова, а саме на газонній частині благоустрою та пішохідної алеї, що виключає можливість здійснення будівництва об`єкту торгівлі та будь-якого іншого об`єкту.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною першою статті 15 зазначеного Закону встановлено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема: цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); відомості про обмеження у використанні земельних ділянок.

Статтею 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Як вбачається із відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, земельна ділянка з кадастровим номером :37:306:0038 належить до земель житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для розміщення торгівельного павільйону.

Тобто, відомості, зазначені в Державному земельному кадастрі та які є первинними по відношенню до містобудівної документації на місцевому рівні, узгоджуються з намірами забудови, заявленими позивачкою.

Крім того, відповідно до абзацу другого частини першої статті 16, статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Тобто, наведене додатково підтверджує, що дані Державного земельного кадастру є первинними офіційними даними для цілей формування як містобудівної документації, так і для формування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Натомість оскаржуваною відмовою відповідач не встановив жодної з підстав передбачених ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для відмови у наданні ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень.

За таких умов суд доходить висновку, що відповідач необгрунтовано, а отже протиправно відмовив ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень.

Разом з тим, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позивачки в частині зобов`язання Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а саме розміщення торговельного комплексу за адресою АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :37:306:0038, з огляду на таке.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті обставин спору, застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Натомість підставою для задоволення даного позову є виключно необгрунтованість спірної відмови, що викладена у листі. Правова оцінка спірної відмови стосувалася лише тих мотивів, які у наведені у листі. Однак, суд не досліджує, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачкою усіх умов для отримання містобудівних умов та обмежень. За таких обставин у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення.

Належним способом захисту порушеного права позивачки суд вважає зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання містобудівних умов та обмежень та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Судові витрати у справі (судовий збір в сумі 908 грн) відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, слід розподілити, присудивши позивачці 605,70 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) з бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНКОПП - НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради (; адреса: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25022) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького (лист від 04 лютого 2021 року) у наданні ОСОБА_4 містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва і розміщення торговельного комплексу за адресою АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :37:306:0038, а саме розміщення торговельного комплексу за адресою АДРЕСА_2 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 605,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Кропивницької міської ради ().

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене у 30-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд (а у разі початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до суду апеляційної інстанції).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. Кравчук