Справа № 441/2618/21
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/2618/21 2-а/441/12/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 Городоцький районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Яворської Н.І.,

при секретарі Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області, сержанта поліції Поліцейського батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції Бусько Андрія Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з означеним адміністративним позовом про скасування постанови Серії ЕАО № 5052210 від 20.11.2021 про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що інспектором управління патрульної поліції у Львівській області винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 1700 грн, через те що позивач керуючи автомобілем, перевищив швидкість в населеному пункті, чим порушив ПДР України. Постанову вважає незаконною та просить скасувати, оскільки така постанова винесена без з`ясування всіх обставин справи, на даній ділянці дороги відсутні попереджуючі знаки про обмеження руху та фото фіксацію, у вимірювальному приладі також сумнівається з огляду на те, що законодавчо не визначено порядок використання лазерних вимірювачів TruCam.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, в підготовчому засіданні позов підтримував з підстав та мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав відзив на позов, просить залишити позов без задоволення, однак жодних доказів в підтвердження своєї позиції, не подав.

У відзиві представник відповідача вказав, що засіб вимірювальної техніки № 22-01/19627 від 13.01.2021 виданий Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС 000705. Дане свідоцтво чинне до 13.01.2022.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000705.) та було виявлено порушення правил дорожнього руху автомобілем шляхом візуалізованих даних лазерного вимірювача.

Враховуючи вимоги ч. 3 п. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії постанови серії ЕАО № 5052210 від 20.11.2021, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч.4 ст.122 КУпАП за те, що 20.11.2021, о 12 годині 58 хв. 11 сек. В с. Холодновідка, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки « АУДІ »,н/з НОМЕР_1 здійснив в с. Холодновідка, дорога Західний обхід м. Львова на 6 км. 800 м. перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 50 км/год, а саме в населеному пункті рухався зі швидкістю 109 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000705.), за вказане порушення накладено штраф 1700 грн. З постановою ОСОБА_1 ознайомлений.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що предметом судового розгляду за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху України - ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

п. 12.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (п. 12.4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 883 від 10.11.2017).

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України. За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вищезазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач в позові посилається на те, що вимірювальний прилад є сумнівним, однак відповідач спростував таке надавши в якості доказу документи про сертифікацію приладу TruCamLTI20/20 (серійний номер ТС0001015). свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Суд не приймає доводи позивача про відсутність знаків населеного пункту та знаків про фото чи відео фіксацію з огляду на те, що є правила дорожнього руху, в яких чітко передбачено швидкість в населених пунктах.

Таким чином, суд вважає, що невизнання позивачем ОСОБА_1 порушення ПДР України, пов`язані з метою уникнути ним адміністративної відповідальності та покарання у вигляді штрафу. Не визнання вини не спростовує постанову працівника поліції, яка складена на місці скоєння правопорушення, одразу після його виявлення. З копії постанови видно, що її було складено з роз`ясненням правопорушнику Кушніру його прав та обов`язків передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Доказів на спростування того, що в діях ОСОБА_2 відсутнє порушення ПДР, зокрема, перевищення швидкості в населеному пункті , останнім не надано.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові.

Отже, за наявності порушень позивачем п.12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст.122 КУпАП та у зв`язку з чим на нього було накладено уповноваженою особою адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90,122, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівські області, сержанта поліції Поліцейського батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції Бусько Андрія Степановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення Серії ЕАО № 5052210 від 20.11.2021 - відмовити.

Рішення, у відповідності до ч.4 ст.286 КУпАП, може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Яворська Н.І.