Справа № 160/23591/21
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення позивачу під час проведення перерахунку та виплати з 01.04.2019 року пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019 року, виданої Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року, проведеного на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду за справою №160/9207/21 від 16.08.2021 року;
- зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2019 року пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій станом на 05.03.2019 року, виданої Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту за № 518/6.3/282 від 13.04.2021 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справах №160/9835/19 від 10.12.2019 року та №160/9207/21 від 16.08.2021 року та з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем на виконання судового рішення при перерахунку його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення протиправно зменшено відсоток основного розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення. Зазначає, що внесені після призначення йому пенсії зміни у статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо призначення пенсії в розмірі до 70% грошового забезпечення не можуть застосовуватися при проведені перерахунку його пенсії, призначеної з розрахунку 80% сум грошового забезпечення. З урахуванням наведеного, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 01.12.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ виходячи із 80% грошового забезпечення та на даний час він перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
ГУ ПФУ у Дніпропетровській області з 01.01.2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу, в результаті якого основний розмір пенсії обраховано у розмірі 70% грошового забезпечення.
Позивач оскаржив до суду зменшення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області основного розміру пенсії у відсотковому значенні.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі №160/9835/19 адміністративний позов позивача задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.63 Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншім категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області здійснило перерахунок основного розміру пенсії позивача виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення.

Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту видало позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

В подальшому позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку його пенсії відповідно до оновленої довідки, однак отримав відмову.

Вказану відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровській області позивач оскаржив до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року по справі №160/9207/21 адміністративний позов позивача задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу перерахувати пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, виданої Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2019 пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019, виданої Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року.

На виконання зазначеного рішення суду ГУ ПФУ у Дніпропетровській області з 01.04.2019 здійснило перерахунок пенсії позивачу відповідно до оновленої довідки, однак при проведенні такого перерахунку ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зменшило розмір грошового забезпечення позивача, з якого обраховано основний розмір пенсії до 70%.

28.09.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки в розмірі 80% грошового забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2021 року №37989-30327/З-01/8-0400/21 відмовлено позивачу у задоволенні його заяви про перерахунок пенсії, мотивуючитим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі № 160/9207/21 на ГУ ПФУ у Дніпропетровській області не покладено зобов`язань щодо перерахунку пенсії виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення при проведенні з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (даліЗакон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 13 Закону №1402-VIII розкриває суть такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі -Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до положень ст.13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмірпенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які підчас проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1,-100процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI(даліЗакон №3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII (даліЗакон №1166-VII) внесено зміни до частини другоїстатті 13 Закону №2262-ХІІ, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18 зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII.

Судом встановлено, що звернення до суду з відповідним позовом зумовлено протиправною поведінкою ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, яка полягає у ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання судового рішення від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21 обставин, встановлених судовим рішенням від 10.12.2019 року у справі №160/9835/19.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року у справі №160/9835/19, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Суд встановив, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, підтверджене судовим рішенням від 10.12.2019 року у справі №160/9835/19, яке набрало законної сили, та не є предметом доказування при розгляді даної справи.

Натомість для ГУ ПФУ у Дніпропетровськійобласті при проведенні будь-яких подальших перерахунків пенсії позивача, застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, є обов`язковим.

Посилання відповідача на те, що судовим рішенням від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21 на Головне управління не покладено жодних зобов`язань щодо застосування при обчисленні позивачу розміру пенсії відсоткового значення основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення, нівелює таку конституційну засаду судочинства як обов`язковість судового рішення, закріплену статтею 129-1Конституції України.

Такі посилання відповідача суперечать також і вимогам статті 13 Закону №1402-VIII, статей 14 та 370 КАС України, тому судом до уваги не приймаються.

З урахуванням наведеного, дії відповідача протиправні як при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі рішення суду від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21 щодо обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення, так і при відмові у проведенні перерахунку та виплати пенсії на виконання вказаного судового рішення, виходячи із основного розміру пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, встановленого судовим рішенням від 10.12.2019 року у справі №160/9835/19.

Відтак, позовні вимоги в частині оскарження таких дій є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовим рішенням від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21 встановлено наявність у позивача права на перерахунок його пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року.

Як встановлено судом, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, виконуючи судове рішення від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21 в частині перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року, при здійсненні вказаного перерахунку протиправно обмежило основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення замість встановленого судовим рішенням від 10.12.2019 року у справі №160/9835/19 основного розміру пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про виконання ГУ ПФУ у Дніпропетровській області рішення суду від 16.08.2021 року у справі №160/9207/21, зокрема лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.10.2021 року №37989-30327/З-01/8-0400/21.

Однак, у зв`язку із протиправним зменшенням відповідачем основного розміру пенсії позивача до 70 % грошового забезпечення, перерахунок та виплата пенсії позивача з 01.04.2019 на підставі вказаної довідки, відбулася не у повному обсязі.

Вказане зумовлює висновок суду про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, виходячи з основного розміру пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованих сум пенсії, з урахуванням попередньо виплачених.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №1383 від 25.11.2021 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення при перерахунку та виплаті з 01.04.2019 року пенсії на підставі довідки Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту за №518/6.3/282 від 13.04.2021 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/9207/21 від 16.08.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/9207/21 від 16.08.2021 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справах №160/9835/19 від 10.12.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова