Справа № 380/12828/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12828/21 пров. № А/857/23277/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В.,

Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року (ухвалене у м. Львів, за правилами загального позовного провадження, судом під головуванням судді Кухар Н.А., повний текст рішення складено 26.10.2021 року) у справі № 380/12828/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кабінет Міністрів України, Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України про стягнення середнього заробітку, суд

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної екологічної інспекції України, треті особи Кабінет Міністрів України та Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року в розмірі 1 107 648,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року в справі №813/889/15, незважаючи на негайне її виконання, позивача не поновлено на посаді, а отже період з 01.04.2019 року по 30.06.2021 року є часом затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, тобто є часом затримки в поновленні позивача на посаді голови Державної екологічної інспекції України.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України - задоволено повністю.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №813/889/15 за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року у розмірі 1 107 648 (один мільйон сто сім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що заявлена позивачем вимога про стягнення з Державної екологічної інспекції України середнього заробітку за час затримки виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №813/889/15 про поновлення позивача на посаді є такою що не відповідає вимогам закону, позаяк Державна екологічна інспекція України не є органом, який повинен виконувати вказане рішення суду, позаяк поновлення позивача на посаді зобов`язаний був здійснити Кабінет Міністрів України, який у свою чергу і повинен нести відповідальність за затримку виконання судового рішення згідно ст. 236 КзпП України.

Позивач та треті особи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи треті особи повідомлені за допомогою поштових та електронних засобів зв`язку, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача Самоніна О.С. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення та заперечив проти доводів апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на день ухвалення рішення суду першої інстанції у цій справі постанова Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі № 813/889/15 про поновлення позивача на посаді виконана не була, суд дійшов висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №813/889/15: визнано протиправним розпорядження Кабінету Міністрів України за №20-р від 21 січня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п.1 ч.1 ст.41 КзПП України)»; визнано протиправним наказ Державної екологічної інспекції України від 23 січня 2015 року №17-о «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п.1 ч.1 ст.41 КзПП України); поновлено ОСОБА_1 на посаді Голови Державної екологічної інспекції України з 24 січня 2015 р.; стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 24450,23 ( двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят грн. 23 коп); постанову в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 3195,63 грн. (три тисячі сто дев`яносто п`ять грн.63 коп) звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року апеляційні скарги Кабінету Міністрів України, Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної екологічної інспекції України - залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року по справі № 813/889/15 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2016 року касаційну скаргу Державної екологічної інспекції України задоволено частково - постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року в частині позовних вимог про стягнення з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року залишено без змін.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 червня 2016 року у справі №813/889/15 позов ОСОБА_1 задоволено повністю - стягнуто з Державної екологічної інспекції України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 23334 (двадцять три тисячі триста тридцять чотири) гривні 91 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів та зборів; Постанову суду в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3195 (три тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 63 коп. допущено до негайного виконання.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року у справі №1.380.2019.002126 позов ОСОБА_1 задоволено частково - стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 14.09.2015 по 31.03.2019 в розмірі 176126 (сто сімдесят тисяч сто двадцять шість) грн. 55 коп.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.002126 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 1.380.2019.002126 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.002126 скасовано, а справа направлена на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/889/15 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді не виконано, то позивач звернувся до суду позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 року в розмірі 1 107 648,00 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Стаття 129-1 Конституції України закріплює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із частиною третьою статті 14 КАС України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Стосовно доводів апеляційної скарги Державної екологічної інспекції України про те, що Державна екологічна інспекція України є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки відповідальність за затримку виконання рішення про поновлення на роботі покладається на роботодавця (суб`єкта призначення у відносинах публічної служби Кабінет Міністрів України), то колегія суддів апеляційного Суду зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" керівник та заступники керівника центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою КМ України № 275 від 19.04.2017 року, Держекоінспекцію очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства про державну службу.

Стаття 236 КЗпП України передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Із змісту Постанови Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №813/889/15 слідує, що із займаної посади позивача було звільнено Кабінетом Міністрів України. Відтак, саме протиправні дії Кабінету Міністрів України стали підставою порушення прав позивача та пред`явлення позову про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду.

Отож, з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що у відповідача - Кабінету Міністрів України, наявний обов`язок по поновленню позивача на посаді, адже саме Кабінет Міністрів України звільнив його з посади, а судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України за №20-р від 21 січня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної екологічної інспекції України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків (п.1 ч.1 ст.41 КзПП України)».

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі/посаді, слід вважати видання Кабінет Міністрів України про це відповідного розпорядчого акту, що дає можливість позивачу приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

У свою чергу, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач на вказаній посаді на дату ухвалення судом першої інстанції судового рішення від 21 жовтня 2021 року так поновлений не і був, що у свою чергу, свідчить про затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та зумовлює породження у позивача права на отримання середнього заробітку за час затримки виконання, в силу приписів ст. 236 Кодексу законів про працю України.

При цьому, колегія зазначає, що Кабінет Міністрів України є суб`єктом призначення і звільнення з посади Голови Державної екологічної інспекції України, а відтак саме вказаний суб`єкт зобов`язаний виконати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі №813/889/15 в частині поновлення позивача на посаді Голови Державної екологічної інспекції України з 24 січня 2015 р. Відтак, саме Кабінет Міністрів України є тим уповноваженим органом, який у разі затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, виплачує середній заробіток у разі затримки виконання судового рішення.

Приписи ст. 236 КЗпП не зобов`язують особу, щодо якої не виконується судове рішення про поновлення, чекати фактичного поновлення, а передбачає компенсацію (грошове вираження у вигляді санкції за невиконання рішення про поновлення на посаді) з моменту виникнення на те підстав, до обраної самою особою дати.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 червня 2021 року у справі №640/7825/19.

Як наслідок, Державна екологічна інспекції України не наділена повноваженнями щодо призначення, звільнення, а також поновлення осіб на посаду Голови Держекоінспекції України. Відтак, Державна екологічна інспекції України є неналежним відповідачем у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції залишив без належної оцінки доводи відповідача про те, що відповідальним за затримку виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі є Кабінет Міністрів України, як суб`єкт призначення.

На стадії розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями з приводу заміни неналежного відповідача на належного та/або залучення співвідповідача, позаяк такими повноваженнями наділений лише суд першої інстанції.

Зважаючи на вказані повноваження суду апеляційної інстанції та фактичні обставини справи колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з Державної екологічної інспекції України середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року в розмірі 1 107 648,00 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції не дає правової оцінки судовому рішенню в частині яка стосується розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року у розмірі 1 107 648,00 грн, позаяк вказане не входить до предмету апеляційного оскарження та з урахуванням встановлених обставин щодо неналежного відповідача не потребує дослідженню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно ст. 139 КАС України судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 380/12828/21 скасувати.

Ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.04.2019 року по 31.07.2021 року в розмірі 1 107 648,00 грн - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 17 лютого 2022 року