Справа № 420/25390/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токмілової Л.М., розглянувши в спрощеному позовному провадженні (в письмовому провадженні) клопотання представника Державного бюро розслідувань про зловживання процесуальними правами та винесення окремої ухвали щодо представника позивача за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Лесика Андрія Йосиповича, Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконуючого обов`язки начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Лесика Андрія Йосиповича, Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії.

20.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

28.01.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про зловживання процесуальними правами з боку представника позивача.

В обґрунтування вказаного клопотання представник Відповідача зазначив, що ознайомившись з відповіддю на відзив, представник ДБР вважає, що у діях адвоката Єрмолатіна В.І., який здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 , наявні ознаки зловживання процесуальними правами, зокрема, в порушення пункту 1 частини 5 статті 44 КАС України, представник позивача у заявах по суті справи та у процесуальних заявах та клопотаннях постійно порушує свій обов`язок щодо виявлення поваги до інших учасників процесу. Представник відповідача з поданих представником позивача заяв вбачає намагання завдати справі політико-ідеологічного забарвлення, а посадовим особам ДБР негативних характеристик.

Разом з тим представник відповідача зазначає, що позивачем до органів Державного бюро розслідувань подано більше п`ятдесяти не пов`язаних між собою запитів на інформацію, які у переважній більшості стосуються отримання персональних даних щодо співробітників органів ДБР, які крім іншого є конфіденційною інформацією.

Як наслідок позивачем подано понад сорок майже аналогічних за змістом позовів, вимоги яких скеровані до органів та або посадових осіб ДБР.

Також представник відповідача зазначив на тому, що дії представника позивача вже визнавалися Одеським окружним адміністративним судом зловживанням процесуальними правами.

Розглянувши подане клопотання в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 45 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Суд, з урахуванням конкретних обставин справи, може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, серед іншого, у вчиненні дій неспівмірних із наслідками до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Слід враховувати, що наведений у частині 2 статті 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 07.08.2019 у справі № 910/11287/16.

Суд зазначає про те, що подання великої кількості позовних заяв є правом особи, яка звертається до суду за захистом своїх, як вона вважає, порушених, невизнаних чи оспорюваних прав та інтересів. Вважати вказані дії зловживанням правами у суду наразі немає підстав, враховуючи, що провадження по цим справам відкриті та по більшості з них винесені кінцеві рішення.

Також суд не бере до уваги посилання представника відповідача на визнання Одеським окружним адміністративним судом дій представника позивача по іншим справам зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з тим, що з аналізу відповідних ухвал вбачається, що вони винесені з підстав подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, однак жодного відношення до предмету спору по даній справі вони не мають.

Разом з тим, суд вважає не доведеними аргументи представника відповідача щодо явно зневажливого та глумливого ставлення до представників ДБР з боку представника позивача.

З огляду на викладені вище доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про визнання зловживанням процесуальними правами та винесення окремої ухвали стосовно представника Позивача, адвоката Єрмолатіна Віктора Івановича.

Керуючись ст. ст. 2-9, 44, 45, 248, 256, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про зловживання процесуальними правами з боку представника позивача та винесення окремої ухвали - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Токмілова