Справа № 308/2560/22
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2560/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., представника позивача Кудренко В.О., відповідача ОСОБА_1 , його адвоката Грицюк В.П., перекладача Халіма Хамад Мохамед, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зі слів) про затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до відповідача громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зі слів) про затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Позов мотивовано тим, що відповідач 16 лютого 2022 року о 00:03 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 293-294 п/з на відстані 5 м від ДК на ділянці відповідальності ВІПС «Оноківці». Законну вимогу прикордонного наряду зупинитись не виконав, намагався вдатися до втечі, в подальшому після здійснення 5 (п`яти) попереджувальних пострілів вгору з 9 мм ПМ (пістолету Макарова), був затриманий старшим прикордонного наряду в районі 293 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб.
Як вказано у позовній заяві, оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення- особи та з`ясування обставин правопорушення.
Позивач зазначає, що своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за, що передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
Разом із тим, у позовній заяві вказано, що перебуваючи в пункті тимчасового тримання 94 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) відповідач звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Заява встановленим порядком була передана до Головного управління ДМС України в Закарпатській області.
При обґрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на положення: частини 1 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», підпункту 3 пункту 4 розділу II Інструкції «Про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту», ч. 2 ст. 289 КАС України, ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , п.п. 7,9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, позивач посилається і на положення Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства».
Позивач зазначає, що в даному випадку, згідно вимог частини 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пункту 11 розділу І, пункту 8 розділу III Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», затвердженої спільним наказом МВС України та СБ України від 22.01.2018 № 38/77, підпункту З пункту 4 розділу II Інструкції «Про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 серпня 2016 року № 772, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2016 року за № 1212/29342, військовою частиною НОМЕР_1 стосовно відповідача було скеровано до Ужгородського міськрайонного суду позов про затримання до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребую додаткового захисту в Україні.
Позивач просить суд: на підставі вимог ч. 2 та п. 11 ч. 6 ст. 12 та ст. 257 КАС України розгляд справи здійснити у порядку спрощеного позовного провадження. Затримати громадянина Арабської Республіки Єгипет, Велсен ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів) - на термін до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такий задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні проти позову заперечив. При цьому, підтвердив обставини зазначені в позовній заяві, документів що посвідчують особу у нього не має. Пояснив, що він звернувся з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, дійсно був затриманий біля державного кордону. Прибув в Україну по туристичній візі більше 4 місяців тому, родичів на території України не має.
Адвокат відповідача в судовому засіданні висловив аналогічну позицію як відповідач, крім того підтримав поданий відзив на позовну заяву.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач 16 лютого 2022 року о 00:03 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 293-294 п/з на відстані 5 м від ДК на ділянці відповідальності ВІПС «Оноківці». Законну вимогу прикордонного наряду зупинитись не виконав, намагався вдатися до втечі, в подальшому після здійснення 5 (п`яти) попереджувальних пострілів вгору з 9 мм ПМ (пістолету Макарова), був затриманий старшим прикордонного наряду в районі 293 прикордонного знаку за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб.
Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні.
В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення- особи та з`ясування обставин правопорушення.
Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за, що передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».
Перебуваючи в пункті тимчасового тримання 94 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) відповідач звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Заява встановленим порядком була передана до Головного управління ДМС України в Закарпатській області. Вказане підтверджується наданим до матеріалів справи супровідним листом 94 прикордонного загону (в/ч 1493) ЗРУ ДПС України, від 16.02.2022 №21/226-22Вих.
Вказане свідчить про те, що наразі остаточне рішення із вказаного питання Державною міграційною службою України не прийняте.
Суд констатує що наведені фактичні обставини справи підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме: Протоколом про адміністративне затримання від 16.02.2022 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.02.2022 року,довідкою №21/240 від 17.02.2022 року 94 прикордонного загону ЗРУ ДПС України, протоколом уточнення анкетних даних затриманого від 17.02.2022, супровідним листом про направлення заяв від 16.02.2022 №21/226-22Вих., повідомленням Посольства Арабської Республіки Єгипета в України щодо затримання громадян Арабської Республіки Єгипет.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.
В ході судового розгляду встановлено, що у відповідача відсутні документи, що дають право на виїзд з України, разом із тим він звернувся до компетентних органів з метою отримання статусу його біженця, або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною третьою статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до пункту "f" частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Згідно з пунктом 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012, № 353/271/150, зареєстрованої в Мін`юсті 21.05.2012 за № 806/21119, у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).
Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені положеннями статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно ч. 2 вказаної норми заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.
Тобто, затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні пов`язано з такими умовами: 1) перебування іноземця в процедурі отримання статусу біженця; 2) вчинення таким іноземцем порушення законодавства про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.
З наведених правових норм слідує, що затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні можливе лише за обставин вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань і неприйняття рішення про визнання цього іноземця біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
При цьому суд зауважує, що законодавство вимагає наявності тільки цих двох обстави і не вимагає черговості їх настання, як зазначає про це представник відповідача.
Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Судом встановлено та не спростовано у судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачем та його представником адвокатом, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у спробі незаконного перетину Державного кордону України в Словацьку Республіку без будь яких документів, що посвідчують його особу та перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців відповідач подав заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, яка згідно встановленого порядку передана до Головного управління ДМС України в Закарпатській області.
Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач - громадянин Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зі слів) , звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, а також беручи до уваги відсутність у відповідача документів, що посвідчують особу та дають право на перетин державного кордону України, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зі слів) про затримання до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, задовольнити.
Затримати громадянина Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зі слів) та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, але не більше як на 6 (шість) місяців.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом десятиденного строку із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.