Справа № 560/1750/21
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1750/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

16 лютого 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ГОРОДОЦЬКИЙ ЕЛЕВАТОР СУФФЛЕ" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "ГОРОДОЦЬКИЙ ЕЛЕВАТОР СУФФЛЕ" до Міністерства фінансів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В лютого 2021 року приватне акціонерне товариств "ГОРОДОЦЬКИЙ ЕЛЕВАТОР СУФФЛЕ" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства фінансів України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо невнесення Кабінету Міністрів України проекту рішення щодо списання з Приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор Суффле" заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками, наданими Міністерством фінансів України у 1993 - 1998 роках в сумі 2 409 973,01 грн.; зобов`язати Міністерство фінансів України підготувати проект рішення щодо списання з Приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор Суффле" заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками, наданими Міністерством фінансів України у 1993 - 1998 роках в сумі 2 409 973,01 грн. та внести його на розгляд Кабінету Міністрів України; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2021 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та пропуск строку на звернення до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство "Городоцький елеватор Суффле" (до перейменування - ПАТ "Вікторійське хлібоприймальне підприємство") є юридичною особою, .

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2014 у справі №924/1048/13 касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області залишено без задоволення. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 у справі № 924/1048/13 залишено без змін.

В свою чергу рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2013, у позові Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Хмельницькій області до Приватного акціонерного товариства "Вікторійське хлібоприймальне підприємство" про стягнення 2409973,01 грн. заборгованості за бюджетними позичками відмовлено повністю.

На адвокатський запит представника позивача Міністерство фінансів України листом №12010-12-7/33958 від 05.11.2020 повідомило, що до відповідача не надходило інформаційних матеріалів щодо списання заборгованості позивача згідно з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013.

Позивачем 09.11.2020 подано заступнику Міністра фінансів України - голові комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою та Міністру фінансів України клопотання про вчинення дій, спрямованих на списання заборгованості.

Проте жодних дій щодо списання вказаної вище заборгованості здійснено не було.

Позивач, вважаючи вищевказану бездіяльністю відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною чотирнадцятої зазначеної статті забороняється списання заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, кредитами з бюджету, крім заборгованості суб`єктів господарювання, визнаних у встановленому порядку банкрутами, вимоги щодо погашення заборгованості яких не були задоволені у зв`язку з недостатністю їхніх активів і стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом, а також крім заборгованості, щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним. Порядок списання такої заборгованості визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення виконання статті 17 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову №174 від 02.03.2011, якою затвердив:

Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі Порядок № 174);

Положення про Комісію з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою (далі Положення №174).

Відповідно до п.1 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №174 від 02.03.2011 встановлено, що цей Порядок: регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички / фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Згідно з пунктами 8 та 9 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 174 від 02.03.2011 Мінфін на підставі інформації банку-агента, яка подається відповідно до агентського договору між Кабінетом Міністрів України та банком-агентом, та інформації Державної казначейської служби, зазначеної в пункті 7 цього Порядку, у тому числі, подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 зазначеного Порядку безнадійна заборгованість - прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою та нарахована на її суму пеня щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним.

Відповідно до пункту 20 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №174 від 02.03.2011 прострочена заборгованість боржників за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою та нарахована на її суму пеня визнається Мінфіном безнадійною на підставі, у тому числі, протоколу засідання та/або акта Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою щодо неможливості або недоцільності стягнення такої заборгованості в судовому порядку та/або щодо якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили.

Пунктами 24 та 25 зазначеного Порядку встановлено, що списання безнадійної заборгованості, щодо стягнення якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та/або стягнення якої в судовому порядку є неможливим або недоцільним, здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення Кабінету Міністрів України, проект якого вноситься Мінфіном на підставі пропозицій Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою. На підставі рішень, зазначених у пунктах 23 і 24 цього Порядку, Мінфіном, Державною казначейською службою та банком-агентом вносяться відповідні зміни в облік простроченої заборгованості за кредитами, а Державною казначейською службою та банком-агентом - в облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою.

Комісія з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

До складу Комісії входять: голова Комісії (визначається Міністром фінансів з числа його заступників чи директорів департаментів Мінфіну); заступник голови Комісії (представник Мінфіну з числа директорів департаментів); секретар Комісії (представник Мінфіну); члени Комісії (представники Мінфіну, Державної податкової служби, Державної казначейської служби, Мін`юсту, Державної фінансової інспекції, СБУ, а також за згодою представники банку-агента (банку, який на підставі агентського договору від імені Кабінету Міністрів України або за дорученням органів державної влади від свого імені надав боржнику кредит, бюджетну позичку/фінансову допомогу, здійснює їх обслуговування та/або веде облік заборгованості за ними), Генеральної прокуратури України).

Кількісний та персональний склад Комісії затверджується її головою в установленому порядку.

За рішенням голови Комісії до участі в її засіданнях без права вирішального голосу можуть бути запрошені представники інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Матеріально-технічне забезпечення роботи Комісії здійснюється Мінфіном.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що беручи до увагу встановлену Порядком №174 процедуру списання заборгованості, Міністерство фінансів України не може вносити Кабінету Міністрів України проект рішення щодо списання з Приватного акціонерного товариства "Городоцький елеватор Суффле" заборгованості без пропозицій Комісії з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2013, у позові Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Хмельницькій області до Приватного акціонерного товариства "Вікторійське хлібоприймальне підприємство" про стягнення 2409973,01 грн. заборгованості за бюджетними позичками відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2014 у справі №924/1048/13 касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Городоцькому районі Хмельницької області залишено без задоволення. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.12.2013 у справі № 924/1048/13 залишено без змін.

Частиною п`ятою статті 85 Господарського кодексу України встановлено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у вищевказаній справі №924/1048/13 ПрАТ «Вікторійське хлібоприймальне підприємство» (перейменоване у ПрАТ «Городоцький елеватор Суффле») посилалось на відсутність документів, які підтверджують господарсько-правові підстави виникнення в нього зобов`язання по державній позичці, про що зазначено у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013 по справі №924/1048/13.

Водночас, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.10.2013 у справі №924/1048/13 визнано недоведеним факт з боку Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (позивача у цій справі) отримання ПрАТ «Городоцький елеватор Суффле» бюджетних позичок, про що свідчить текст цього рішення.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що представник відповідача (прим. ПрАТ «Городоцький елеватор Суффле») у письмових поясненнях на позовну заяву вказує, що документи, які подані на обґрунтування позовних вимог, не підтверджують господарсько-правові підстави виникнення зобов`язання. Усі надані документи не систематизовані, не містять жодного доказу того, хто, коли і яким чином отримував держпозики.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи ПрАТ «Городоцький елеватор Суффле» свідчать про те, що відповідач у справі № 924/1048/13 посилався на відсутність документів, які підтверджують господарсько-правові підстави виникнення в нього зобов`язання по державній позичці.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає передчасною вимогу ПрАТ «Городоцький елеватор Суффле» у справі № 560/1750/21 щодо підготовки Мінфіном проекту рішення щодо списання заборгованості по державній позичці, стосовно якої Комісією з питань простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками / фінансовою допомогою протоколу засідання та/або акта щодо визнання безнадійною частини простроченої заборгованості позивача щодо якої судом прийнято рішення не на користь держави, яке набрало законної сили, та нарахованої на неї суми пені не приймалось, що виключає протиправність бездіяльності відповідача.

Позивачем доказів та обґрунтувань на спростування зазначеного факту суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості їх надання.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб`єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб`єктом владних повноважень, покладено обов`язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ГОРОДОЦЬКИЙ ЕЛЕВАТОР СУФФЛЕ" залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.