Справа № 280/6757/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/6757/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року (головуючий суддя Сацький Р.В.)

у справі № 280/6757/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: №0-0831 від 25.02.2021, №0-0831 від 25.02.2021, №0-0831 від 28.01.2021, №0-0831 від 28.01.2021 щодо нарахування зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у контролюючого органу підстав для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 та 2020 роки з огляду на те, що належна позивачу житлова нерухомість підпадає під пільгу зі сплати податку, встановлену рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 30.06.2015 №5, від 26.02.2016 №30, від 25.08.2016 №50, від 21.12.2016 №49, від 26.04.2017 №51 та від 27.05.2020 №49). Цими рішенням встановлено нульову ставку податку щодо квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів.

Рішенням Запорізького оружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позов задоволено.

Суд виходив з того, що рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», яким з урахуванням внесених змін рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49 встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів, а оскільки площа нерухомості позивачки не перевищує зазначений показник, підстав для нарахування податку немає.

З приводу доводів відповідача, що пп.266.4.1 п.266.4. ст.266 ПК України не надає право органам місцевого самоврядування зменшувати базу оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, суд зазначив, що такі положення були виключені з пп.266.4.1 п.266.4. ст.266 ПК України відповідно до Закону №909-VIII від 24.12.2015. В даному випадку Запорізькою міською радою не зменшувалась база оподаткування відповідно до пп.266.4.1 п.266.4. ст.266 ПК України, а встановлювалась спеціальна пільга відповідно до повноважень, які делеговані за пп.266.4.2 п.266.4. ст.266 ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, відповідач зазначає, що відповідно до Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюються за рішенням місцевих рад, залежно від місця розташування та типів таких об`єктів, а не від бази оподаткування (загальної площі) об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток. Крім того, Податковим кодексом України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, зазначеної пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України. Таким чином, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості на території міста Запоріжжя, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом відповідно до норм Кодексу та за ставкою, встановленою Положенням № 5. При цьому база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, зменшується, зокрема, для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв.м.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивачка (представник позивачки) в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання позивачка повідомлена судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачці - фізичній особі ОСОБА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна належали на праві власності об`єкти житлової нерухомості (квартири):

за адресою АДРЕСА_1 ,

за адресою АДРЕСА_2 .

Загальна площа вказаних об`єктів нерухомості становить 119,76 кв.м.

Відповідач, виходячи з того, що позивач є власником означених вище об`єктів нерухомості, керуючись ст.266 Податкового кодексу України та застосовуючи ставку податку згідно Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5, сформував та направив на адресу позивача:

податкові повідомлення-рішення за 2019 рік:

від 25.02.2021 №0-0831 на суму 1 065,31 грн.,

від 25.02.2021 №0-0831 на суму 1428,47 грн.,

податкові повідомлення-рішення за 2020 рік:

від 28.01.2021 №0-0831 на суму 1205,72 грн.,

від 28.01.2021 №0-0831 на суму 1616,74 грн.

Не погодившись з таким нарахуванням, позивачка звернулася до суду з цим позовом про оскарження перелічених вище податкових повідомлень-рішень.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п. 266.2 ст.266 ПК України).

У відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.6.1 п.266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомим підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Пунктом 266.4 статті 266 ПК України встановлені пільги із сплати податку

Так, відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

За правилами пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно п.10.3 ст.10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Відповідно до п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України).

До повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать, в тому числі, встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом (пп.12.4.1 п.12.4 ст.12 ПК України).

Отже, виходячи з аналізу наведених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості.

При цьому, розмір такого податку хоча і визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, проте не може перевищувати 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)».

Відповідно до пп. 2.4.1 п. 2.4 Положення №5 із змінами, внесеними, рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 №5, від 26.02.2016 №30, від 21.12.2016 №49 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно абз.1 пп. 2.4.2 п. 2.4 цього Положення міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на території міста Запоріжжя, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Абзацом 1 підпункту 2.5.2 пункту 2.5 Положення з урахуванням змін, внесених рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 21.12.2016 за №49, встановлено, що ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:

- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;

- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;

- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів.

Отже, Запорізькою міською радою наведеним вище Положенням встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м.

За позицією відповідача, відповідно до пп.2.4.1 п.2.4 Положення № 5 Запорізькою міською радою встановлені пільги із сплати податку, базою оподаткування якого є об`єкти житлової нерухомості, у тому числі, їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, а саме: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв.м.

Крім того, відповідач зазначає, що Податковим кодексом України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, зазначеної пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України.

Як встановлено відповідачем і не заперечується позивачем, загальна площа квартир, які належать позивачу в м. Запоріжжя, становить 119,76 кв.м. Тому, за розрахунком відповідача оподаткуванню підлягає загальна площа квартир з урахуванням наданої пільги (пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України) 59,79 кв.м (119,76 кв.м 60 кв.м.).

Суд апеляційної інстанції вважає таку позицію контролюючого органу помилковою, одночасно погоджуючись з судом першої інстанції, що згідно з пп.2.5.2 п.2.5 вказаного вище Положення №5 в редакції на час виникнення спірних правовідносин для квартири/квартир, які перебувають у власності фізичних осіб і загальна площа яких не перевищує 120 кв.м., на території м. Запоріжжя встановлена нульова ставка податку.

При цьому в даному випадку Запорізькою міською радою не зменшувалась база оподаткування, відповідно до пп.266.4.1 п.266.4. ст.266 ПК України, а встановлювалась спеціальна пільга, відповідно до повноважень, які делеговані пп.266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України.

Рішення Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 про затвердження «Положення про 6 податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» і рішення, якими вносились зміни до цього Положення, прийняті Запорізькою міською радою в межах повноважень, визначених ПК України і є обов`язковими до виконання на території міста Запоріжжя.

Також, суд першої інстанції правильно звернув увагу на положення частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зазначені рішення Запорізької міської ради судом протиправними та нечинними не визнавались.

Таким чином, висновки ГУ ДПС у Запорізькій області не відповідають п.3.1 ст.3 ПК України, яким встановлено, що податкове законодавство України складається, зокрема, і з Конституції України, і з Податкового кодексу, і з рішень органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків і зборів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що Положенням про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 в межах наданих повноважень, встановлено пільгу у вигляді нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м., а загальна площа нерухомості позивачки не перевищує зазначений показник, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 280/6757/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко