Справа № 640/13488/21
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 січня 2022 року м. Київ № 640/13488/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменко А.І., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України, Державної податкової служби України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Озимук Фарма"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України, Державної податкової служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Озимук Фарма", в якому просить: зобов`язати Головне управління Державного казначейства у місті Києві повернути суму 152 200 грн. на рахунок ОСОБА_2 в установі банку, а саме ПАТ "ПРИВАТБАНК" ( НОМЕР_1 ), з якого здійснювалось поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (НОМЕР_2) на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗИМУК ФАРМ" платіжними дорученнями, а саме: № 132 від 08.09.2020 року, № 141 від 28.09.2020 року, № 148 від 07.10.2020 року, № 150 від 09.10.2020 року, № 151 від 12.10.2020 року, № 152 від 19.10.2020 року, № 154 від 20.10.2020 року, №156 від 21.10.2020 року, № 157 від 04.11.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України не зменшувати суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що розраховується відповідно пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, шляхом зменшення показника загальної суми поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка під час повернення Державною казначейською службою України суми 152 200 грн. 00 коп. на рахунок ОСОБА_1 в установі банку ( НОМЕР_1 відкритого у ПАТ "ПРИВАТ БАНК"), з якого здійснювалось поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку на додану вартість НОМЕР_3, відкритого у Казначействі України (МФО 899998) на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗИМУК ФАРМ", згідно Платіжних доручень, а саме: № 132 від 08.09.2020 року, № 141 від 28.09.2020 року, № 148 від 07.10.2020 року, № 150 від 09.10.2020 року, № 151 від 12.10.2020 року, № 152 від 19.10.2020 року, № 154 від 20.10.2020 року, №156 від 21.10.2020 року, № 157 від 04.11.2020 року; стягнути з Державної казначейської служби України та Державної податкової служби України солідарно на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1522 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В подальшому представником Державної податкової служби України подано до Окружного адміністративного суду міста Києва відзив на позов, в якому останній клопоче про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає таке.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Тобто, виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, міститься в частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання, а також враховуючи, що представником відповідачів не надано жодного належного та допустимого доказу того, що адміністративна справа становить значний суспільний інтерес, враховуючи, що бажання сторони у справі викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників та приймаючи до уваги, що спірні правовідносини не зумовлюють необхідність такого розгляду, будь - яких інших достатніх причин, з яких вбачається необхідність проведення судового засідання за участі представників сторін представником відповідача не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника Державної податкової служби України та розгляду справи в за правилами загального позовного провадження.

Керуючись частиною 4 статті 260, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Державної податкової служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кузьменко