Справа № 640/12456/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Київ № 640/12456/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» (надалі по тексту також - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 15 «Про призначення позапланової перевірки ТОВ «ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, супутникове ТБ, логотип « 112 УКРАЇНА») від 09.01.2020.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Національною радою всупереч положенням Інструкції без дослідження належних доказів ознак порушення було прийняте необ`єктивне рішення про призначення позапланової виїзної перевірки, з огляду на те, що будь-які документи, зокрема акти моніторингу Національною радою не досліджувались, жодні відеозаписи передач позивача не переглядались, акти моніторингу та інші результати моніторингу до оскаржуваного рішення не долучено. Вважає, що спірне рішення ґрунтується на суб`єктивних позиціях, не підтверджених посиланнями на будь-які докази, є необґрунтованим і немотивованим, а тому не відповідає вимогам акту індивідуальної дії.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, у якому зазначено, що у відповідача було достатньо вагомих підстав для прийняття оскаржуваного рішення, зокрема, виявлення ознак порушення під час здійснення моніторингу є законною підставою для призначення позапланової перевірки, тому відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а саме Національною радою в повному обсязі дотримано вимог Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ТОВ «ТРК « 112-ТВ» є юридичною особою, якій Національна рада видала ліцензію на мовлення серії HP №00076-м від 22.07.2013 (супутникове (телебачення), логотип: « 112 УКРАЇНА»), строком дії до 22.07.2023.

Рішенням Національної ради від 09.01.2020 № 15 призначено позапланову виїзну перевірку діяльності TOB «ТРК « 112-ТВ», м. Київ з метою перевірки дотримання вимог.

Відповідно до оскаржуваного рішення, відповідачем за результатами моніторингу, який був проведений за 03.08.2019, 14.08.2019, 26.09.2019, 28.09.2019, 29.09.2019, 04.10.2019, 01.11.2019, 02.11.2019, 05.11.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 09.11.2019, 10.11.2019, 13.11.2019, 14.11.2019, 15.11.2019, 16.11.2019, 17.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019, 25.11.2019, 28.11.2019, 03.12.2019, 11.12.2019, 13.12.2019, 14.12.2019, 15.12.2019, 21.12.2019, 22.12.2019 зафіксовано поширення в ефірі телеканалу « 112 УКРАЇНА» висловлювань, що містять ознаки порушення вимог:

- абзаців 4, 9 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Не допускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті; трансляції телепередач, виготовлених після 1 серпня 1991 року, що містять популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їхніх окремих дій, що виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України);

- ч. 1 ст. 28 Закону України «Про інформацію» (Інформація не може бути використана для закликів до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, насильства, жорстокості, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини);

- пунктів а) та в) ч. 1 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (Телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію).

Рішення також містить назви передач і цитати авторів висловлювань, які ніби-то мають ознаки вказаних вище порушень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21.12.1993 №3759-ХІІ регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.

Дія цього Закону поширюється на відносини між суб`єктами діяльності в галузі телебачення і радіомовлення незалежно від їхньої форми власності, мети створення, виду статутної діяльності, а також від способу розповсюдження телерадіопрограм та передач, розрахованих на масове приймання споживачами (ч.1 статті 2 Закону).

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 №538/97-ВР Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Статтями 13 та 14 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено, що Національна рада наділена наглядовими та регуляторними повноваженнями щодо дотримання телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення, а також нагляд за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.

Приписами статті 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює офіційний моніторинг телерадіопрограм, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення та застосовує в межах своїх повноважень санкції відповідно до закону.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення.

В межах здійснення цих повноважень Національна рада має право приймати рішення про проведення перевірок у встановленому законодавством порядку.

Реалізація наглядових повноважень Національної ради здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 08.02.2012 № 115, зареєстрованого в Міністерств юстиції України 24.02.2012 за № 313/20626 (у редакції рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 09.11.2017 № 2127) (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції акт моніторингу - службовий документ, складений уповноваженою особою Національної ради, в якому відображаються результати моніторингу; моніторинг - комплекс заходів, спрямованих на фіксацію і аналіз мовлення або програмної послуги, який здійснюється шляхом запису, перегляду (прослуховування) телерадіопрограм, що розповсюджуються ліцензіатами.

Пунктом 1 розділу II Інструкції передбачено, що об`єктами моніторингу є телерадіопрограми, які транслюються (ретранслюються) на території України, та телерадіопрограми, що надаються у складі програмної послуги.

Відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).

Пунктом 3 розділу III даної Інструкції чітко визначені підстави для здійснення позапланових перевірок, серед яких, зокрема, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.

Згідно з пунктом 4 розділу II Інструкції моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає:

запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм;

перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм;

аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу;

зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).

Тобто, пункт 4 розділу II Інструкції передбачає складові елементи моніторингу, у тому числі аналіз отриманих даних, однак не містить вимоги щодо зазначення такого аналізу безпосередньо в акті моніторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, при здійсненні моніторингу мовлення TOB «ТРК « 112-ТВ» за 03.08.2019, 14.08.2019, 26.09.2019, 28.09.2019, 29.09.2019, 04.10.2019, 01.11.2019, 02.11.2019, 05.11.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 09.11.2019, 10.11.2019, 13.11.2019, 14.11.2019, 15.11.2019, 16.11.2019, 17.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019, 25.11.2019, 28.11.2019, 03.12.2019, 11.12.2019, 13.12.2019, 14.12.2019, 15.12.2019, 21.12.2019, 22.12.2019 зафіксовано трансляцію передач, аналіз отриманих даних полягав у вивченні та виокремленні з трансльованого ефіру TOB «ТРК « 112-ТВ» окремих висловлювань, що мають ознаки порушення Законів України «Про телебачення і радіомовлення», «Про інформацію».

За результатами моніторингу складено акт моніторингу телерадіопрограми TOB «ТРК « 112-ТВ», м. Київ, ліцензія на мовлення HP № 00076-м від 22.07.2013.

Згідно з пунктом 2 розділу II Інструкції уповноваженими особами, які здійснюють моніторинг, є: представники Національної ради в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, працівники секретаріатів представників Національної ради, а також працівники відповідних структурних підрозділів Національної ради, до посадових обов`язків яких належить здійснення моніторингу.

Згідно матеріалів справи, моніторинг ефіру TOB «ТРК « 112-ТВ» за 03.08.2019, 14.08.2019, 26.09.2019, 28.09.2019, 29.09.2019, 04.10.2019, 01.11.2019, 02.11.2019, 05.11.2019, 06.11.2019, 07.11.2019, 09.11.2019, 10.11.2019, 13.11.2019, 14.11.2019, 15.11.2019, 16.11.2019, 17.11.2019, 20.11.2019, 21.11.2019, 25.11.2019, 28.11.2019, 03.12.2019, 11.12.2019, 13.12.2019, 14.12.2019, 15.12.2019, 21.12.2019, 22.12.2019 здійснено заступником відділу моніторингу Синицькою А., відповідно до Положення про відділ моніторингу управління контролю та аналізу телерадіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 13.12.2018 № 2199 (далі - Положення) та Наказу від 11.10.2019 № 378-к.

Відповідно до частини шостої статті 12 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» працівники апарату Національної ради є державними службовцями.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях.

Пунктом 4 Положенням визначено ряд завдань які покладено на відділ, зокрема, здійснює моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій та телерадіопрограм, які надаються у складі програмної послуги, на предмет дотримання вимог чинного законодавства та умов ліцензії.

Також варто наголосити, що до наглядових повноважень Національної ради статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» віднесено, зокрема: офіційний моніторинг телерадіопрограм; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства України щодо частки національного аудіовізуального продукту; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями, які здійснюють радіомовлення, вимог законодавства України щодо часток пісень (словесно-музичних творів) державною мовою та офіційними мовами Європейського Союзу в обсязі пісень, поширених протягом доби, а також протягом часових проміжків, визначених законом; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями, які здійснюють радіомовлення, вимог законодавства України щодо обсягу ведення передач державною мовою.

Враховуючи специфіку регулювання сфери телебачення і радіомовлення, а також статус, завдання і повноваження, якими наділено регулятора у даній галузі, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що здійснення моніторингу є одним з основних повноважень Національної ради і відповідно акт моніторингу, який складається уповноваженою особою Національної ради, може бути належним і допустимим доказом наявності чи відсутності в ефірі будь-якого ліцензіата ознак того чи іншого порушення.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними доказами, суд відхиляє доводи позивача про те, що неможливо встановити яким чином проводився моніторинг і які саме особи та з яких джерел цей моніторинг здійснювали.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що акт моніторингу ефіру TOB «ТРК « 112-ТВ» за 01.08.2019-21.12.2019 було складено уповноваженою особою Національної ради у передбачений законом спосіб, а тому враховуючи викладене, виявлення ознак порушення під час здійснення моніторингу є законною підставою для здійснення позапланової перевірки, а також передусім для призначення позапланової перевірки.

Слід відмітити, що конкретна форма акту моніторингу телерадіопрограм не затверджена жодним нормативно-правовим актом.

Разом з тим, відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції в акті моніторингу телерадіопрограм телерадіоорганізації зазначають: найменування телерадіоорганізації; номер ліцензії; технічні параметри мовлення; вихідні дані (логотип, позивні); дату мовлення ліцензіата, що є предметом моніторингу; час початку програм (передач) (за необхідності); елементи програмного наповнення (за необхідності); назву програм (передач) (за необхідності); мову програм (передач) (за необхідності); жанр (тип) програм (передач) (за необхідності); програми (передачі) власного виробництва (за необхідності); національний/іноземний аудіовізуальний продукт (за необхідності); хронометраж програм (передач) (за необхідності); посаду, прізвище та ініціали уповноваженої особи, яка здійснила моніторинг; дату складання акта моніторингу; іншу інформацію залежно від предмета та виду моніторингу.

Також Національною радою виконано вимоги щодо необхідності посилання в акті на норму чинного законодавства України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії.

Щодо вимоги зазначати в рішенні обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин та конкретизації яке саме висловлювання містить ознаки порушення, суд зазначає, що Національною радою у рішенні від 09.01.2020 № 15 конкретно вказано, які саме висловлювання під час здійснення моніторингу містять ознаки порушення чинного законодавства з посиланням на відповідні норми законів.

Також суд звертає увагу, що до наглядових повноважень Національної ради статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» віднесено, зокрема: офіційний моніторинг телерадіопрограм; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення.

Враховуючи специфіку регулювання сфери телебачення і радіомовлення, а також статус, завдання і повноваження, якими наділено регулятора у даній галузі, здійснення моніторингу є одним із основних повноважень Національної ради і відповідно акт моніторингу, який складається уповноваженою особою Національної ради, може бути єдиним належним і допустимим доказом наявності чи відсутності в ефірі будь-якого ліцензіата того чи іншого порушення, за яке відповідач має право застосувати відповідну санкцію.

Отже, законодавством чітко визначено здійснення Національною радою нагляду, у тому числі шляхом здійснення моніторингу та проведення перевірок.

В силу положень частин першої-третьої статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада, в межах своїх повноважень, приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.

Згідно статті 23 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради.

Відповідно до Регламенту Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради від 29.04.2015 № 581 (далі - Регламент) матеріали до проектів рішень містять інформацію, достатню для всебічного та повноцінного розгляду питання на засіданні Національної ради.

Проекти рішень, що виносяться на розгляд Національної ради структурними підрозділами апарату Національної ради, реєструються відділом організаційної роботи.

Розгляд питання починається з виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається.

Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної ради та членів Національної ради.

Головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається.

У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень.

Згідно частини п`ятої статті 7 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» член Національної ради має право, зокрема, пропонувати для включення до порядку денного засідання Національної ради питання, що належать до її компетенції.

Розділом 3 Регламенту передбачено процедуру підготовки проектів рішень та матеріалів до них на засідання Національної ради.

Пунктом 3.3.3 Регламенту визначено, що проект рішення, підготовлений структурним підрозділом апарату Національної ради та завізований членом Національної ради, реєструється відділом протокольно-організаційної роботи.

Згідно з пунктом 3.3.6. Регламенту матеріали до проектів рішень повинні містити інформацію, достатню для всебічного та повноцінного розгляду питання на засіданні Національної ради.

Відповідно до пункту 3.3.11 Регламенту підготовлені для розгляду на засіданні Національної ради проекти рішень та матеріали до них мають бути надані для ознайомлення голові Національної ради, членам Національної ради не пізніше ніж за три робочих дні до дати проведення засідання. У виняткових випадках проекти рішень можуть надаватися безпосередньо на засіданні Національної ради.

Як вбачається зі змісту пункту 3.5.5. Регламенту, розгляд питання починається з виступу члена Національної ради або посадової особи Національної ради, які доповідають по суті питання, що розглядається. Доповідач викладає зміст питання, представляє проект рішення та зауваження (пропозиції), що надійшли під час його підготовки, відповідає на запитання голови Національної ради та членів Національної ради.

Пунктом 3.5.6. Регламенту передбачено, що головуючий на засіданні у разі потреби надає слово членам Національної ради, начальникам структурних підрозділів апарату Національної ради, а також може надати право запрошеним особам висловитися по суті питання, що розглядається. У разі необхідності головуючий визначає час для обговорення відповідного питання.

Як зазначено відповідачем у відзиві, матеріали до проекту оскаржуваного рішення, в тому числі записи ефірів, акт моніторингу, було повно та всебічно досліджено членами Національної ради.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення, Національна рада діяла відповідно до процедури визначеної чинним законодавством.

При цьому, позивач не погодився з результатами офіційного моніторингу.

Водночас, матеріли справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності виявлених Національною радою порушень.

Суд також зазначає, що системний аналіз положень Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», Закону України «Про телебачення і радіомовлення» дає змогу дійти висновку, що Національна рада є конституційним, постійно діючим, колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про національну раду з питань телебачення і радіомовлення» передбачено, що Національна рада здійснює, зокрема, офіційний моніторинг телерадіопрограм.

Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення Національної ради прийняте з метою реалізації законних повноважень щодо нагляду за дотриманням ліцензіатом умов ліцензій та недопущення порушення законодавства про телебачення і радіомовлення, відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», у спосіб, визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.

Більш того, з урахуванням встановлених вище судом обставин та висновків, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за результатами моніторингу позивача за 03.08.2019-22.12.2019 Національною радою зафіксовано лише ознаки порушення законодавства у сфері телебачення і радіомовлення, а не зафіксовано факт порушення. А тому при призначені позапланової виїзної перевірки Національною радою не порушено прав позивача, оскільки вказане рішення не містить жодних правових наслідків для нього.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Позивачем у справі не наведено обґрунтованих тверджень щодо того, яким чином оскаржуване рішення порушує права позивача, тобто породжує, змінює або припиняє його права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295- 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-г, )

Відповідач: Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко