Справа № 818/2808/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 лютого 2022 року

м. Київ

справа № 818/2808/14

адміністративне провадження № К/990/914/22

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 818/2808/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" звернулось до суду з позовом, в якому з врахуванням, уточнених позовних вимог, просило: визнати протиправним наказ керівника Державної податкової інспекції в м. Полтава від 14 серпня 2014 року № 1844 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер"; визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по проведенню позапланової невиїзної документальної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агрохім-партнер" на підставі наказу № 1844 від 14 серпня 2014 року; визнати протиправним дії Державної податкової інспекції в м. Полтава по внесенню інформації про результати перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-партнер" до електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" відомостей щодо заявлених позивачем податкового кредиту, податкових зобов`язань, витрат по операціях з придбання товарів та доходу по їх реалізації; зобов`язати поновити дані податкової звітності відносно податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ "Агрохім-партнер" за період березень-квітень 2014 року відповідно до поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року та квітень 2014 року, відображену в електронних систем Міністерства доходів і зборів України, в тому числі в автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України"; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Полтава від 24 вересня 2014 року № про збільшення ТОВ "Агрохім-Партнер" суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 216000 грн. 00 коп.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року скасовано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції, 10 січня 2022 року від скаржника надійшла касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2022 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 818/2808/14 залишено без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У вказаному клопотанні податковий орган зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року первинну касаційну скаргу було повернуто скаржнику.

Наведені скаржником у повторному клопотанні про усунення недоліків не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 16 квітня 2021 року, оприлюднено 20 квітня 2021 року, вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду 21 травня 2021 року, однак ухвалами Верховного Суду від 24 травня 2021 року, від 10 серпня 2021 року, від 18 жовтня 2021 року, від 04 листопада 2021 року її повернуто, останню яку ним отримано 12 листопада 2021 року, а повторно скаржником подано касаційну скаргу до поштового відділення лише 05 січня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Аналіз положень ст. 5, 13, 328, 329 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Окрім цього, при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Також, Верховний Суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у взаємозв`язку вищезазначених часових інтервалів, враховуючи, що з моменту виникнення права на касаційне оскарження до подання касаційної скарги повторно сплинуло дев`ять місяців. Податковим органом не зазначено поважні причини пропуску, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції у порядку встановленого законом протягом дев`яти місяців.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС у Полтавській області в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 818/2808/14.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі № 818/2808/14.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов