Справа № 260/462/21
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2022 рокум. Ужгород№ 260/462/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.03.2021 року просить:

1.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 21.05.2018 року включно;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП; НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 21.05.2018 року включно;

2.Визнати протиправними дії Відповідача - ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н. вул. Княгині Ольги, буд. 105, ), щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату компенсації за неотримане речове майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ), в день виключення із списків частини - 21.05.2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за неотримане речове майно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року;

3.Визнати протиправними дії Відповідача - ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) щодо непроведения повного розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, в день виключення із списків частини 21.05.2018 року.

Зобов`язати Відповідача - ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ), нарахувати та виплатити Позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік (56 дні) виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (21,05.2018 року), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року.

4.Визнати протиправними дії Відповідача - ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.і05, ) щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням передбаченої п. 180 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N« 1153/2008 та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року № 702 за період займання посади старшого стрільця в підрозділі з громадського порядку (п. 179 посад військовослужбовців зєднань, військових частин і підрозділів з охорони громадського порядку затверджених Додатком З до Постанови КМУ від 1 серпня 20року № 70.) за період з 2017 по 2018 роки (10днів), в день звільнення з військової служби (виключення зі списків особового складу частини) - 21.05.2018 року.

Зобов`язати Відповідача - ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНА НОМЕР_1 ИАЦЮПЛЛЬИОЇ ГВАРда УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням передбаченої п. 180 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08,2012 року № 702 за період з 2017 по 2018 роки (10 днів) виходячи з грошового забезпечення Позивача за останні 12 календарних місяців що передували дню звільненню з військової служби (виключенню зі списків особового складу частини), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячіюї грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 року;

5.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо непроведення повного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ), в день виключення із списків частини - 21.05.2018 року, на виконання вимог абзацу З п. 242 Розділу XII Положення Указу Президента України за № 1153/2008 від 10.12.2018 року;

6.Визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21.05.2018 року № 120 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 - го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону;

11.Скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21.05.2018 року № 120 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 - го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону.

12.Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) видати наказ про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2-го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону з відповідним розрахунком вислуги років в календарному та пільговому обчислені на день фактичного виключення зі списків особового складу та внести відповідні зміни до військової особової справи, військового контракту та військового квитка ОСОБА_1 в частині вислуги років та дати виключення із списків особового складу частини;

13. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, ( АДРЕСА_1 , ) внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України від 21.05. 2018 року №30 (по особовому склалу) в частині вислуги років у календарному обчисленні та дати встановлення вислуги років.

14.Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-п, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошове забезпечення за займаною посадою старшого стрільця 2- го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону згідно штатного розкладу починаючи з 21.05.2018 року по день фактичного виключення зі списків особового складу, з відрахуванням законодавчо встановлених податків та зборів.

15.Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-и, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) додаткові види грошового забезпечення, починаючи з 21.05.2018 року по день фактичного виключення зі списків особового складу військової частини з розрахунку: компенсація за невикористані основні та додаткові відпустки; матеріальні допомоги на оздоровлення; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань; компенсація за неотримане речове майно; компенсація за продовольче забезпечення.

У Відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позову, мотивуючи тим, що позивача було звільнено у звязку із закінченням строку контракту, дія якого не продовжувалася, а отже виключення його зі списків особового складу є законним. Крім того, зазначає, що наказ про виключення з особового складу військової частини є наслідком вжне винесеного наказу про звільнення позивача з військової служби та спрямований на його виконання.

Щодо індексації, то відповідач зазначає, що індексація не є виплатою, яка виплачується при звільненні військовослужбовців, натомість виплачується щомісячно при настанні умов для виплати індексації. Також зазначає, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

18 січня 2022 року від представника відповідача надійшли пояснення , в яких зазначили , що позивачу 24.12.2021 року було виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 23 299,16 грн. з необхідними відрахуваннями. та одночасною компенсацією ПДФО, на підтвердження чого надали суду платіжні доручення № 525, 5369,5417. Також зауважили, оскільки позивач проходив службу у патрульній роті, тобто виконував завдання з охорони громадського порядку, а не конвоювання, то посада позивача не передбачає додаткової відпустки повязаної з нервово-емоційним навантаженням.

Сторони в судове засідання не зявилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

05 травня 2015 року ОСОБА_1 видали посвідчення серія НОМЕР_5 як ветерану війни-учаснику бойових дій.

21 травня 2018 року Наказом військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2-го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону звільненого в запас наказом командира частини від 21.05.2018 № 30о/с у звязку із закінчення строку контракту виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення .

24 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального архівного відділу Національної гвардії України з інформаційним запитом про надання завірених копії документів про грошове забезпечення під час проходження ним служби у військовій частині НОМЕР_1 Нацгвардії України.

14 січня 2021 року із Центрального архівного відділу Національної гвардії України надіслано лист, в якому зазначено, що позивачу надсилають копії особистих карток на грошове забезпечення за 2103- 2017 роки.

Відповідно до картки особового рахунку № НОМЕР_6 на виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 він перебував у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця патрульного взводу 9-ої патрульної роти із зазначенням видів та сум грошового забезпечення.

Згідно платіжних доручення № 525, 5369 від 23 грудня 2021 року військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 перераховано 4257,71 грн. ПДФО з компенсації речового майна; 23299 грн. компенсації за речове майно .

Мотиви та норми права застосовані судом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.

Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з п. 2 Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 4 Порядку сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У зв`язку з прийняттям КМУ Постанови №1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

У редакції Постанови №1013 пункт 5 Порядку №1078 викладено у такій редакції:

«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…».

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Так, як встановлено Порядком №1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. В свою чергу, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою №1294, яка набрала чинності з 01.01.2008. Отже, з набранням чинності Постановою №1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.

Відповідачем не надано доказів про виплату індексації за весь спірний період, а згідно особових карток індексація виплачувалася не постійно, у звязку з чим дана вимога позивача підлягає до задоволення з врахуванням частково виплаченої суми індексації.

2.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР "Про відпустки" (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з пунктом 8 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пункту 17 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів. Згідно з пунктом 18 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин зі збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

При цьому визначення поняття особливого періоду наведене у законах України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України" (далі - Закони № 3543-XII та № 1932-XII відповідно). За визначенням статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 1 Закону № 1932-XII визначає особливий період, як період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Крім того, в статті 1 Закону № 3543-XII надано визначення мобілізації та демобілізації. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Водночас у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пунктом 8 статті 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР "Про відпустки".

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Наказ № 260) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Крім того, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у рішенні від 30 квітня 2013 року справі "Тимошенко проти України" (заява № 49872/11), щодо принципу юридичної визначеності, який означає, що застосування національного законодавства має бути передбачуваним тією мірою, щоб воно відповідало стандарту "законності", передбаченому Конвенцією - стандарту, що вимагає, щоб усе законодавство було сформульовано з достатньою точністю для того, щоб надати особі можливість - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою її дія (параграф 264).

Аналогічна правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду у справі №620/4218/18 (Пз/9901/4/19). При цьому, суд зазначає, що Верховним Судом 16.05.2019 року розглянуто зразкову справу №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) за позовом учасника бойових дій, звільненого з військової служби до Військової частини НОМЕР_7 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З матеріалів даної справи та позовних вимог вбачається, що дана справа за всіма ознаками є типовою справою до зразкової справи, та предмет спору, в даному випадку співпадає з предметом спору зразкової справи №620/4218/18 (Пз/9901/4/19), розглянутої Верховним Судом.

Доказів виплати відповідачем позивачу грошової компенсації за всі дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби судом не здобуто, та учасниками справи суду не подано. Отже, суд вважає що при звільненні з військової служби у запас позивач мав право на отримання грошової компенсації за невикористану ним у період з 2016 по 2018 роки додаткову відпустку як учасник бойових дій, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

4.

Статтею 4 Закону України від 05 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з абзацами першим, третім пункту 4 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Пунктом 180 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються: щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я; інші додаткові відпустки, передбачені законом.

Постановою КМУ від 1 серпня 2012 р. № 702 затверджено Перелік місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядок надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах.

Додаток 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 містить ПЕРЕЛІК військових посад Національної гвардії, виконання обов`язків військової служби, за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, серед яких відсутня посада, яку обіймав позивач, у звязку з чим вимога про стягнення грошової компенсації щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням є безпідставною.

Щодо вимоги про стягнення грошової компенсацію за неотримане речове майно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, суд констатує, що згідно наданих платіжних доручень позивачу вказана компенсація виплачена, позивач своїх заперечень або незгоди не надавав, що виключає предмет спору в даному питанні.

Оскільки ухвалою ЗОАС від 17 лютого 2022 року по даній справі вимоги в частині: Визнати протиправним пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21.05.2018 року № 120 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 - го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону;- Скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21.05.2018 року № 120 (по стройовій частині) в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2 - го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону залишено без розгляду, то з врахуванням вищевикладених висновків суду вимоги щодо : Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) видати наказ про виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 старшого стрільця 2-го відділення патрульного взводу 9-ої патрульної роти 4-го стрілецького батальйону з відповідним розрахунком вислуги років в календарному та пільговому обчислені на день фактичного виключення зі списків особового складу та внести відповідні зміни до військової особової справи, військового контракту та військового квитка ОСОБА_1 в частині вислуги років та дати виключення із списків особового складу частини; та. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, ( АДРЕСА_1 , ) внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України від 21.05. 2018 року №30 (по особовому складу) в частині вислуги років у календарному обчисленні та дати встановлення вислуги років- .Зобов`язання ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-и, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) додаткові види грошового забезпечення, починаючи з 21.05.2018 року по день фактичного виключення зі списків особового складу військової частини з розрахунку: компенсація за невикористані основні та додаткові відпустки; матеріальні допомоги на оздоровлення; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань; компенсація за неотримане речове майно; компенсація за продовольче забезпечення є безпідставні та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

1.Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 21.05.2018 року включно;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП; НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року, з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 01 січня 2018 року по 21.05.2018 року включно

2.Визнати протиправними дії Відповідача - ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ) щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, в день виключення із списків частини 21.05.2018 року.

Зобов`язати Відповідача - ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНА НОМЕР_1 НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (79060, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Княгині Ольги, буд.105, ), нарахувати та виплатити Позивачу - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби .

В решті позовних вимог -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова