Справа № 500/93/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/93/22

17 лютого 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №324150 від 28.12.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 30.11.2021 була здійснена перевірка належного позивачу транспортного засобу DAF НОМЕР_1 , яким перевозився власний вантаж для потреб підприємницької діяльності.

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт № 313371 від 30.11.2021, в якому зазначено, що у водія автомобіля під час перевезення вантажу відсутня картка водія у слоті цифрового тахографа та страховий поліс. У подальшому Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №324150 від 28.12.2021, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.

Позивач не погоджується з вказаною постановою, враховуючи здійснення водієм транспортного засобу, належному ФОП ОСОБА_1 , внутрішнього автомобільного перевезення для власних потреб, а не міжнародного, що свідчить про відсутність обов`язку ведення та пред`явлення до перевірки, зокрема, щоденних реєстраційних листів режимів праці та відпочинку водія.

Щодо відсутності страхового полісу позивач зазначає, що у транспортному засобі на момент перевірки були наявні: поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №205284698 від 14.08.2021 для тягача DAF BO0800ВІ, поліс №205284884 від 14.08.2021 для причепу KOGEL НОМЕР_2 та поліс особистого страхування від нещасних випадків на транспорті - договір №135482 серія НВ від 29.11.2021. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення копії усіх страхових полісів були представлені ФОП ОСОБА_1 , проте безпідставно не взяті до уваги.

З огляду на вказане позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 01.02.2022.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому Державна служба України з безпеки на транспорті проти позову заперечує та вказує, що інспекторами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 30.11.2021 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF XF 105.460-сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом марки KOGEL SN24, номерний знак НОМЕР_2 , що належить та використовується в своїй діяльності автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 . Водій транспортного засобу ОСОБА_2 .

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №313371 від 30.11.2021, відповідно до якого у водія ОСОБА_2 на момент перевірки відсутня картка водія у слоті тахографа, роздруківка даних роботи тахографа, страховий договір (поліс) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, чим порушено вимоги Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі Інструкція №385), статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-III).

Представник відповідача зауважує, що оскільки належний позивачу транспортний засіб обладнаний повіреним цифровим тахографом, у вищевказаному акті №313371 від 30.11.2021 зафіксовано відсутність на момент проведення перевірки в слоті тахографа картки водія ОСОБА_2 для обліку режиму праці та відпочинку.

При цьому незалежно від того, які вантажні перевезення виконує перевізник, внутрішні чи міжнародні, він повинен дотримуватись усіх вимог законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі щодо використання діючого та повіреного тахографу.

Також звернуто увагу, що під час здійснення рейдової перевірки 30.11.2021 водієм транспортного засобу ОСОБА_2 надано для перевірки інспектору Укртрансбезпеки товарно-транспорту накладну №б/н від 30.11.2021. У вказаній товарно-транспортній накладній в графі «Автомобільний перевізник» зазначено «ФОП ОСОБА_1 », а в графі «Замовник» зазначено «Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмакс ЛТД». Вказана обставина свідчить про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним перевізником замовнику цієї послуги і спростовує доводи позивача, що перевезення здійснювалось для власних потреб. До позовної заяви позивач долучає зовсім іншу товарно-транспортну накладну, а саме №3011-2 від 30.11.2021.

Щодо посилання позивача на долучений до позовної заяви страховий договір обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті №135482 серії НВ від 29.11.2021, представник відповідача вказує, що у цьому договорі зазначений термін його дії з 01.12.2021 до 30.11.2022. Таким чином 30.11.2021 (станом на день проведення перевірки) вказаний договір ще не був чинним.

На переконання представника відповідача вищенаведене свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , відтак оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих водієм під час перевірки. З цих підстав просить у задоволенні позову відмовити (а.с.21-29).

У судовому засіданні 01.02.2022 позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.02.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, оголошено перерву у розгляді справи до 17.02.2022 та витребувано додаткові докази.

15.02.2022 до суду представником відповідача подано до суду додаткові докази, витребувані судом.

У судове засідання 17.02.2022 позивач не прибула, причини неприбуття до суду не повідомила.

Представник відповідача подала до суду заяву від 17.02.2022 про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на такі обставини та враховуючи, що учасники справи, у тому числі позивач, надали пояснення по суті справи у судовому засіданні 01.02.2022, а неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 17.02.2022, не перешкоджає продовженню такого розгляду, суд, керуючись положеннями статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні 01.02.2022, дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 20.02.2012 зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність, серед іншого, з оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (КВЕД 46.73), у сфері вантажного автомобільного транспорту (КВЕД 49.41), що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.54), а також витягом з Реєстру платників єдиного податку (а.с.6).

30.11.2021 інспекторами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в рамках проведення заходів державного контролю, шляхом проведення рейдової перевірки на а.д. М-19, 345 км + 580 м, смт. Дружба, Тернопільська область, перевірено транспортний засіб марки DAF XF 105.460 - сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) із напівпричепом марки KOGEL SN24, номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що належить ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної б/н від 30.11.2021 перевозився вантаж цемент на замовлення ТОВ «Будмакс ЛТД». Водій транспортного засобу ОСОБА_2 (а.с.33).

Рейдова перевірка здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку №012803 від 29.11.2021 (а.с.31) та графіка проведення рейдових перевірок Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Тернопільська область) в період з 29.11.2021 по 05.12.2021 (а.с.30).

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №313371 від 30.11.2021, в якому вказано, що автомобілем марки DAF XF 105.460-сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом марки KOGEL SN24, номерний знак НОМЕР_2 , згідно товарно-транспортної накладної №б/н від 30.11.2021 надавались послуги з перевезення вантажу. У водія ОСОБА_2 на момент перевірки відсутні картка водія у слоті тахографа, роздруківка даних роботи тахографа за 30.11.2021, страховий договір (поліс) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, чим порушено вимоги Інструкції №385, статті 48 Закону №2344-III, відповідальність за порушення яких передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-III (а.с.32).

У подальшому 01.12.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки повідомлено підприємця про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.35).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 28.12.2021 прийнято постанову №324150 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 за перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III, а саме картки водія в слоті цифрового тахографа та страхового поліса, застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн (а.с.8, 36).

Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 цього Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Отже, з огляду на викладене, Придністровське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з частиною дванадцятою статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

З пункту 2 Порядку №1567 вбачається, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За змістом пункту 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статтей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку №1567, рейдова перевірка проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Відповідно до пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III, пункту 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як встановлено судом, у ході рейдової перевірки автомобіля марки DAF XF 105.460-сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом марки KOGEL SN24, номерний знак НОМЕР_2 , що використовується у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 , виявлено відсутність у водія ОСОБА_2 на момент перевірки картки водія у слоті тахографа, роздруківки даних роботи тахографа за 30.11.2021, страхового договору (полісу) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, що зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №313371 від 30.11.2021 (а.с.32).

Відповідно до частини другої статті 48 Закону №2344-III документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно зі статтею 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Так, особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку встановлює Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.2010 №340 (далі Положення №340).

Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування"; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

За змістом пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

В обґрунтування протиправності спірної постанови позивач посилається на підпункт 4 пункту 5 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 01.06.2010 №340, згідно якого на Державну службу України з безпеки на транспорті покладено забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Водночас суд зазначає, що пункт 5 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» від 01.06.2010 №340 виключено на підставі наказу Міністерства інфраструктури України №337 від 24.06.2021, з огляду на що вказане посилання позивача є безпідставним та нормативно необґрунтованим.

Крім того, в силу вимог підпункту 1.3 Положення №340 вимоги Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Суд зауважує, що тахокарти входять до переліку обов`язкових документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, на рівні з документом, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах. При цьому водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний своєчасно встановлювати, змінювати та заповнювати тахокарти, а також забезпечувати їх належне зберігання. Отже, зазначене свідчить, що відповідна карта водія має знаходитись в слоті тахографа для коректного відображення даних робочого часу та відпочинку водія. Без наявності картки водія, інспектор не може здійснити контроль дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водія та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також стверджує, що в даному випадку мало місце перевезення власного вантажу (цементу), придбаного у ТОВ «БУДМАКС ЛТД», за власні кошти і для власних потреб підприємницької діяльності, що не передбачає обов`язкового ведення обліку робочого часу водія фізичної особи-підприємця за допомогою цифрового тахографа.

На підтвердження вказаних обставин до позову надано видаткову накладну №3011-006 від 30.11.2021, виписану на покупця ФОП ОСОБА_1 (а.с.9) та товарно-транспортну накладну №3011-02 від 30.11.2021 на перевезення вантажу (цементу), у якій вказано замовником ФОП ОСОБА_1 (а.с.10).

Однак, як встановлено у ході судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, на момент здійснення перевірки надавались послуги з перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної №б/н від 30.11.2021, що зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №313371 від 30.11.2021 (а.с.32).

У товарно-транспортній накладній №б/н від 30.11.2021 зазначено автомобільного перевізника ФОП ОСОБА_1 , замовником вказано Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмакс ЛТД» (а.с.33), що свідчить про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним перевізником замовнику і спростовує доводи позивача про те, що перевезення здійснювалось для власних потреб. У судовому засіданні 01.02.2022 позивач підтвердила, що перевозився цемент не для власних потреб фізичної особи, а в межах здійснення нею підприємницької діяльності.

Отже, враховуючи те, що водій належного позивачу транспортного засобу здійснював перевезення вантажу 30.11.2021 без картки водія у слоті цифрового тахографа, відсутня роздруківка даних роботи тахографа за цей день, то відповідач підставно кваліфікував такі дії як надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Також перевіркою встановлено відсутність у водія страхового договору (полісу) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

Порядок здійснення обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (далі - обов`язкове особисте страхування) визначено Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.1996 № 959 (далі Положення № 959).

Зокрема, пунктом 1 Положення № 959 визначено порядок здійснення обов`язкового страхування від нещасних випадків на транспорті пасажирів залізничного, морського, внутрішнього водного, автомобільного і електротранспорту, крім внутрішнього міського, під час поїздки або перебування на вокзалі, в порту, на станції, пристані, а також працівників транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме: водіїв автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів (електровозів, тепловозів, дизель-поїздів); машиністів поїздів метрополітену.

Відповідно чинним Положенням № 959 передбачено обов`язкове страхування від нещасних випадків на транспорті водія.

Так, позивач покликається на належне виконання вказаного обов`язку, на підтвердження чого надав договір обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті №135482 серії НВ від 29.11.2021 на застраховану особу ОСОБА_2 (а.с.13, 53).

Проте суд звертає увагу на зазначений у цьому договорі термін його дії, а саме з 01.12.2021 до 30.11.2022. Таким чином 30.11.2021 (станом на день проведення перевірки) у позивача був відсутній чинний страховий договір (поліс) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, що відповідно є порушенням вищевказаних вимог законодавства.

Відповідно до частини першої статі 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344-III передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи те, що перевізник ФОП ОСОБА_1 надавала послуги з перевезення вантажу за відсутності картки водія у слоті цифрового тахографа, роздруківки даних роботи тахографа та страхового договору (полісу) обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови №324150 від 28.12.2021 відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, така прийнята з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови №324150 від 28.12.2021 належить відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач: Державна служба України з питань безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, місто Київ, 01135, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39816845).

Повний текст рішення складено та підписано 17 лютого 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.