Справа № 160/18171/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2021-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області що полягала у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат»;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, період роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з 24.04.2021 року з урахуванням зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та виплатити недоотримані грошові кошти, визначені за результатами перерахунку пенсії.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що до пільгового стажу за Списком №1 не врахований період роботи з 20.10.1999 р. по 24.12.2001р., через відсутність наказу про результати атестації робочого місця на якому працював позивач у спірний період. Разом із заявою про призначення пенсії від 14.05.2021р. позивач надав до пенсійного органу довідку від 01.04.2021р. №023-846 за період роботи з 26.05.1999 по 31.07.1999, з 01.08.1999 по 15.01.2003 по Списку №1, видану ПАТ «Дніпровський металургійний завод». У вищевказаній довідці зазначено, що атестація робочих місць на підприємстві проводилась на підставі постанов: від 20.10.1994 №813 та від 25.12.2001 №1269. Наказ про результати атестації робочого від 20.10.1994 №813 діє до 19.10.1999 (5 років), наказ про результати атестації робочого місця від 25.12.2001 №1269 діє з 25.12.2001. Таким чином в період з 20.10.1999 р. по 24.12.2001р. підприємством не проводилась атестація робочих місць, у зв`язку з чим, відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача вищевказаний період роботи.
Ухвалою суду від 11.10.2021 року вказану справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданого 15.09.1998р., ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 від 01.09.1988р., наявні наступні записи, зокрема, у період з 20.10.1999 р. по 24.12.2001р. прийнятий 03.11.1998 р. до ВАТ «Дніпровський металургійний завод» у відомчу воєнізовану охорону на посаду контролера 2 класу; 06.04.1999р. переведений в мартенівський цех №3, дільниця підготовки составів составів на посаду слюсаря-ремонтника з ремонту металургійного обладнання; 01.08.1999р. у зв`язку з реструктуризацією сталеплавильного виробництва та закриттям мартенівського цеху №3, переведений у цех підготовки сталеплавильного виробництва на посаду підготовки составів до розливання плавок 4 розряду.
Факт роботи позивача на посадах передбачених Списком №1 у ПАТ «Дніпроський металургійний завод», за період з 20.10.1999 р. по 24.12.2001р., додатково, підтверджується, довідкою виданою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»: №023-846 від 01.04.2021р. На підтвердження факту проведення атестації робочого місця за період з 20.10.1999 р. по 24.12.2001р. в матеріалах справи містяться копії постанов ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 20.10.1994 №813 та від 25.12.2001 №1269.
Позивач з 24.04.2021р. перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернувся до відповідача із заявою про надання роз`яснень щодо призначення пенсії.
З вказаним рішенням позивач не погодився, що й стало підставою для звернення із відповідним позовом до суду.
За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права, свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав, свобод людини є головним обов`язком держави.
На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.
Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи...»
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України».
У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів , виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Майстрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах.
Разом з тим, відповідач не визнав за позивачем права на зарахування до пільгового стажу всіх спірних періодів роботи, через відсутність даних щодо атестації робочих місць.
Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, згідно п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.
Постановою адміністрації комбінату від 20.10.1994р. №813 та від 25.12.2001р. № 1269 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати чергової атестації робочих місць за умовами праці та перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (Додаток № 1).
За результатами даної атестації робочих місць професіями «підготовки составів до розливання плавок», що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Таким чином, результати атестації робочих місць за умовами праці з 1994 р. по 2001р. були в установленому порядку продовжені на весь міжатестаційний період (з 20.10.1994 по 25.12.2001) та робоче місце позивача - «підготовка составів до розливання плавок», в цей період під час проведення чергової атестації не змінювалось, що підтверджено результатами наступної атестації робочих місць 2006 року.
За наведених обставин, ні після закінчення п`ятирічного строку дії результатів чергової атестації робочих місць 2001 року, ні до та після затвердження наступної чергової 2006 року атестації, умови праці позивача за професією «підготовка составів до розливання плавок» не змінювались.
За даних обставин, рішенням органу, що здійснює державний контроль за правильністю застосування списків 1,2, було погоджено використання результатів атестації робочих місць згідно постанови № 1269 від 25.12.2001 після спливу 5 років з дати їх затвердження, тобто в спірні періоди.
Тому в спірні періоди на комбінаті правомірно застосовувались результати попередньої атестації 1994 та 2001 років, в тому числі і при визначенні права на пенсію, та одночасно проводилась нова чергова атестація, що спростовує доводи відповідача про те, що в цей період атестація не проводилась.
При цьому, суд зазначає, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Крім того, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не перерви між первинною атестацією робочого місця та повторним проведенням атестації робочого місця, оскільки визначальним є те, що у випадку, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених Порядком проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року по справі №352/547/16-а, від 26 червня 2018 року в справі №227/1518/17.
Стосовно незарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 у ПАТ «Дніпровський металургійний завод» з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року, у зв`язку з відволіканням від роботи за Списком №1. Суд вважає за необхідне зазначити, що ці висновки відповідача є хибними і непідтвердженими жодними належними доказами, оскільки, згідно до трудової книжки, ОСОБА_1 має безперервний стаж і жодних відволікань від роботи у нього не було.
Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1, 2 стаття 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст.245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1. У відповідності до пунктів 1.6 та 1.7 вказаного порядку звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, пенсій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці у Приватному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний завод» з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року здійснити перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та провести перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 24.04.2021 року.
Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним суму судового збору у розмірі 908,00грн.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, пенсій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, період роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний завод» з 20 жовтня 1999 року по 24 грудня 2001 року та здійснити з 24.04.2021 року перерахунок і виплату пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та провести перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова