Справа № 160/22602/21
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
17.11.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить суд
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком ОСОБА_1 періодів роботи за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та періодів роботи згідно довідки №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім. XX - з`їзду КПРС, Криничанського району Дніпропетровської області, за період 01.01.1975 р. - 31.12.1994 р.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та періоди роботи згідно довідки №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім. XX - з`їзду КПРС, Криничанського району Дніпропетровської області, за період 01.01.1975 р. - 31.12.1994 р. та врахувати відповідно заробітну плату за такий період, та провести перерахунок пенсії з моменту настання права на пенсію ОСОБА_1 , а саме з 08.10.2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 12.01.2022 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
05.01.2022 року на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому він з вимогами, викладеними в позовній заяві не погоджується та вважає їх необгрунтованими з наступних підстав. Позивач надав до Головного управління довідку Комунального закладу Криничанський районний трудовий архів Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області від 25.09.2018 року № 463-Л про відпрацьовані вихододні, яка має розбіжності з документами ОСОБА_1 . За даними, вказаними у довідці від 25.09.2018 року № 463-Л на ім`я ОСОБА_1 , в документах архівного фонду колгоспу ім. ХХ-з`їзду КПРС Криничанського району Дніпропетровської області по батькові зазначено скорочено, а саме: за 1975, 1979-1984 рр. ОСОБА_2 , 1976 р. - ОСОБА_2 , 1985 р. - ОСОБА_2 , 1986, 1987 рр. - ОСОБА_2 ., що не відповідає паспортним даним і унеможливлює прийняти надану довідку для підтвердження факту роботи і заробітної плати без встановлення їх належності. Отже, врахувати архівну довідку від 25.09.2018 № 463-Л, видану Комунальним закладом Криничанський районний трудовий архів Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області, для призначення пенсії ОСОБА_1 у Головного управління немає підстав, у зв`язку з не встановленням факту належності йому вищезазначеної довідки, про що йому було роз`яснено письмово листом від 31.08.2021 року. На підставі викладеного, вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є законними та відповідають чинному законодавству, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.10.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою за №804 про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Не погоджуючись із не зарахуванням до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком періоду роботи з 01.01.1975 року по 31.12.1994 року, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулюються Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-ІV).
Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058- ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ст. 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, Радою Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 року і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969 року, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).
Як вбачається із копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20.02.1979 року вбачається, що позивач:
- з 12.11.1976 року по 17.11.1978 року - проходив строкову військову службу;
- з 12.02.1979 року по 10.09.1979 року - працював водієм (шофер) в прокуратурі Криничанського району;
- з 10.10.1979 року по 31.12.1988 року - працював у колгоспі «ім. XX - з`їзду КПРС» шофером.
- з 20.12.1988 року по 01.10.1994 року - працював директором Світлогірського будинку культури.
Також, як стверджує позивач, з 15.11.1975 року по 15.09.1976 рік він працював у колгоспі «ім. XX - з`їзду КПРС» слюсарем. Даного запису в трудовій книжці немає, з невідомих для нього причин, але цей стаж підтверджено наданими Відповідачу архівними довідками №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні.
Судом встановлено, що підставою для неврахування відповідачем періоду роботи з 01.01.1975 року по 31.12.1994 року згідно наданих архівних довідок №463-Л від 25.09.2018 року, виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області, було те, що в документі міститься розбіжність з паспортними даними, а саме: скорочення по батькові.
Слід наголосити, що предметом розгляду в даній справі є неврахування відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком наданих архівних довідок №463-Л від 25.09.2018 року, виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області, з тих підстав, що в документі міститься розбіжність з паспортними даними, а саме: скорочення по батькові.
Тобто, суд в межах даної справи дату правову оцінку законності неврахуванням вказаної довідки з причин наявності розбіжностей з паспортними даними.
Частиною 3 статті 44 Закону №1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідні положення кореспондуються і в Законі №1788.
Так, згідно з ч. 1 ст. 101 Закону №1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).
На підставі пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, чинним законодавством України передбачено право органів Пенсійного фонду при призначенні/перерахунку пенсії перевіряти обґрунтованість видачі документів та достовірність поданих відомостей.
Проте, в даному випадку відповідач не скористався своїм правом перевірки достовірності записів в архівних довідках №463-Л від 25.09.2018 року, виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області, натомість не врахував їх без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.
Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, протиправно не врахував архівні довідки №463-Л від 25.09.2018 року, видані Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати архівні довідки №463-Л від 25.09.2018 року, видані Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком ОСОБА_1 періодів роботи за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та періодів роботи згідно довідки №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім. XX - з`їзду КПРС, Криничанського району Дніпропетровської області, за період 01.01.1975 р. - 31.12.1994 р. та зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи згідно довідки №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім. XX - з`їзду КПРС, Криничанського району Дніпропетровської області, за період з 01.01.1975 року по 31.12.1994 року та врахування відповідно заробітної плати за такий період, та проведення перерахунку пенсії з моменту настання права на пенсію ОСОБА_1 , а саме з 08.10.2021 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на врахування архівних довідок №463-Л від 25.09.2018 року, виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області при призначенні пенсії, однак, питання щодо зарахування періоду роботи з 01.01.1975 року по 31.12.1994 року та врахування відповідно заробітної плати за такий період, та проведення перерахунку пенсії, у межах цієї справи судом не досліджувалось, відтак вимоги позивача в цій частині є передчасними.
Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд дійшов висновку про відмову в позові у частині вказаних позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи в позовній заяві позивачем ставиться питання, зокрема, щодо зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком періоди за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та періоди роботи згідно довідки №463-Л від 25.09.2018 року з 1975 по 1994 рік.
Проте, як було встановлено судом, вказані вимоги не підлягали правовій оцінці в межах даної справи та є передчасними.
Таким чином, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2021 року №804, з врахуванням довідки №463-Л від 25.09.2018 року про відпрацьовані вихододні ОСОБА_1 в колгоспі ім. XX - з`їзду КПРС Криничанського району Дніпропетровської області.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 908,00 грн., про що свідчить додана до позовної заяви відповідна квитанція.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 681,00 грн.
Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не врахування при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV архівних довідок №463-Л від 25.09.2018 року, виданих Комунальним закладом «Криничанський районний трудовий архів» Криничанського району смт. Кринички Дніпропетровської області.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна