Справа № 160/17749/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 лютого 2022 року Справа № 160/17749/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Царікової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі №160/17749/21 за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 27.09.2021 засобами поштового зв`язку позовна заява ОСОБА_1 до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в якій позивач просить суд визнати протиправними дії державного виконавця Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дирдіної В.В. у виконавчому провадженні ВП №65954671 по виконавчому листу №176/1955/20 від 30.06.2021 Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області щодо списання з карткового рахунку коштів у сумі 10 412, 90 грн., який належить ОСОБА_1 .

За результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, вказана справа передана на розгляд судді Царікової О.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 160/17749/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі №160/17749/21 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі № 160/17749/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду:

- оригіналу позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме: зазначивши реквізити відповідача у повному обсязі (зокрема, засоби зв`язку), зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини та перелік документів, інших доказів, що додаються до заяви; зазначивши докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначивши відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- примірників позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи;

- копій доданих до позовної заяви документів, засвідчених належним чином, у відповідності до кількості учасників справи;

- доказу сплати позивачем судового збору за звернення до суду із позовною заявою із позовними вимогами немайнового характеру в сумі 908, 00 грн.

09.02.2022 до суду надійшла від ОСОБА_1 заява про відвід судді Царікової О.В. (вх. №14125/22).

Дослідивши підстави для відводу, викладені в заяві про відвід судді Царікової О.В., суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 КАС України).

Згідно із частиною 1, 2 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина 3 статті 39 КАС України).

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначено, що у поданій до Дніпропетровського окружного адміністративного суд позовній заяві (дата реєстрації - 30.09.2021), окрім обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено підстави звернення саме до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із посиланням на правові позиції Верховного Суду, однак, судом означені доводи не прийнято до уваги та ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі № 160/17749/21. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі №160/17749/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. В подальшому, позивачем 05.02.2022 отримано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Царікова О.В.) від 24.01.2022 про залишення позовної заяви без руху, в якій вказано причини, а саме: необхідність надати позовну заяву, копію позовної заяви та копії доданих до позовної заяви документів, а також зазначено, що позивачем не сплачено судовий збір в розмірі 908, 00 грн. Окрім того, в ухвалі суду зазначено про інші недоліки позовної заяви, а саме: немає відомостей про засоби зв`язку відповідача, про вжиття заходів досудового врегулювання спору, про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви. ОСОБА_1 вказала, що їй невідомі офіційні засоби зв`язку відповідача, та посилалася на положення п. 6 ч. 5 ст. 160 КАС України. Заявник наголосила, що в додатках до позовної заяви від 27.09.2021 (зареєстрована у Дніпропетровському окружному адміністративному суді 30.09.2021) міститься перелік копій документів й щодо кожного документа міститься позначка - оригінал у позивача. Також ОСОБА_1 стверджує, що документи, додані до позовної заяви, завірені адвокатом належним чином. Окрім того, ОСОБА_1 зауважила, що до позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак на це клопотання суд також не звернув уваги та зазначив про необхідність сплати судового збору. З урахуванням вищенаведеного ОСОБА_1 вважає, що у неї є об`єктивні підстави не довіряти судді Царіковій О.В.

Суд зауважує, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" (безсторонність) судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку №3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Правову оцінку дій суду під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд згідно процесуальним законодавством в межах провадження відповідної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, необхідно зауважити, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Враховуючи викладене, заявлений відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Однак, подана відповідачем заява про відвід судді Царікової О.В. таких аргументів та доказів не містить.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу судді дії суду під час розгляду справи, заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами чи процесуальні рішення судді під час здійснення правосуддя.

Подання заяви про відвід судді, яка містить лише припущення, свідчить про неповагу до суду.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подана ОСОБА_1 заява про відвід судді містить незгоду із процесуальним рішенням судді, зокрема, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2022, згідно з якою позовну заяву ОСОБА_1 до Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання протиправними дій залишено без руху та встановлено позивачу термін та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Інших доводів щодо упередженості та необ`єктивності судді Царікової О.В., окрім не погодження із процесуальним рішенням, в заяві позивача не наведено.

Проте, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 КАС України).

Разом з тим, суд зауважує, що після винесення ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження у справі №160/17749/21 від 04.10.2021 позивачу направлено означену ухвалу позивачу разом із оригіналом позовної заяви та усіма доданими до неї документами.

Отже, фактично в матеріалах справи на момент надходження з Третього апеляційного адміністративного суду справи № 160/17749/21 в наявності була лише копія позовної заяви, а тому суд не мав змоги дослідити по суті клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору та перевірити відповідність поданих позовних матеріалів вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав вважати обґрунтованими підстави для відводу судді Царікової О.В., що викладені в заяві ОСОБА_1 (вх. № 14125/22 від 09.02.2022), у зв`язку з чим судом не встановлено обставин, які б підтверджували, що заявлений спір буде розглянуто упереджено або необ`єктивно, отже заявлені підстави для відводу є необґрунтованими.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом ч. 1 ст. 31 КАС України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно з п. 11 ст. 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що заява позивача про відвід судді є необґрунтованою, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу та передати справу для вирішення питання про відвід в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 36 - 37, ст. 39-41, ст. ст. 256, 294 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді Царікової О.В. в адміністративній справі №160/17749/21 - визнати необґрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи №160/17749/21 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді Царікової О.В. у відповідності до ст. 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України та окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складений 10.02.2022.

Суддя О.В. Царікова