Справа № 640/1949/22
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 січня 2022 року м. Київ № 640/1949/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради», лікаря дерматовенеролога Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди та звільнення з посади, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом звернулась ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Міністерства охорони здоров`я України (далі також - МОЗ України, відповідач-1), Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» (далі також - КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради», відповідач-2), лікаря дерматовенеролога Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 , відповідач-3), в якому позивач просить суд:

виплатити позивачу моральну шкоду 30 000 000,00 грн. Міністерством охорони здоров`я України;

виплатити позивачу майнову шкоду 10 000 000,00 грн. Міністерством охорони здоров`я України;

виплатити позивачу моральну шкоду 5 000 000,00 грн. КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради»;

виплатити позивачу майнову шкоду 5 000 000,00 грн. КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради»;

звільнити з роботи ОСОБА_2 , дерматовенеролога, лікаря вищої категорії КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради» за халатне, некваліфіковане, безвідповідальне ставлення до ОСОБА_1 вагітної жінки (на час звернення до даної зазначеної вище державної медичної установи, де працювала і працює ця лікар), до здоров`я позивача, за призначення лікування від хвороби на Сифіліс, якої, як показали багато аналізів з інших лабораторій як Сінево, Інвітро і медичні заключення інших відповідних лікарів тощо, виявлено у позивача не було і винести лікарю догану із записом у її трудову книжку;

виплатити моральну шкоду 1 000 000,00 грн. ОСОБА_2 ;

виплатити позивачу майнову шкоду 1 000 000,00 грн. ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Виконуючи вимоги наведеного положення процесуального законодавства, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про оборонні закупівлі», крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель та спрощеного відбору без застосування електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу.

При цьому, у відповідності до ч. 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 46 КАС України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 4 статті 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

У той же час, у позовній заяві співвідповідачами вказано КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради» та ОСОБА_2 , які не є суб`єктами владних повноважень та не здійснюють владних управлінських функцій. А тому даний спір не є публічно-правовим та не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, позовна заява ОСОБА_1 містить вимоги до МОЗ України про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

З даного приводу суд зазначає, що за правилами ч. 5 статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки в межах спірних правовідносин до МОЗ України не заявлено публічно-правового спору, а лише вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки в межах спірних правовідносин для позивача встановлений інший порядок судового оскарження, даний спір не підлягає розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва в порядку адміністративного судочинства, а тому, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 статті 170 КАС України, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 має бути відмовлено.

Керуючись статтями 170, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради», лікаря дерматовенеролога Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди та звільнення з посади - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи має відбуватись в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя П.В. Вовк