Справа № 420/14963/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кушнірука О.А.,

сторін:

від позивача Ковальський В.Є., на підставі ордеру

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою дочірнього підприємства Лидер (, місцезнаходження: 65496, Одеська обл., Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул.. Ак. Вільямса, 93) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №288524 від 29.06.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 19 серпня 2021 року надійшла позовна заява дочірнього підприємства Лидер (, місцезнаходження: 65496, Одеська обл, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул. Ак. Вільямса, 93) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №288524 від 29.06.2021 року.

Ухвалою від 25 серпня 2021 року прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що при здійсненні габаритно-вагового контролю було допущено численні порушення чинного законодавства, вагові параметри автомобіля визначено невірно, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складено безпідставно, а постанова Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративного-господарських штрафу є протиправною.

Перш за все, позивач звернув увагу, що перевірка автомобіля позивача здійснювалася всупереч вимогам Порядку № 1567, за відсутності щотижневого графіка, затвердженого відповідно до вимог закону, а тому особи, які проводили перевірку, не мали права її проводити та складати відповідні документи за її результатами.

Також, позивач зазначив, що наданий відповідачем чек не відповідає необхідним стандартам, зважування здійснювалось на вагах, інші дані, які б давали можливість ідентифікувати ваговий пристрій встановити неможливо.

Чек не містить підписів ні особи, яка проводила зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, а тому такий чек не можна вважати документом, що має юридичну силу.

Інші докази, а саме: акт, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт проведення перевірки є похідними документами, а тому також є складеними з порушенням чинного законодавства.

Також позивач звертає увагу, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великогабаритних транспортних засобів встановлено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 879 від 27.06.2007 року.

Згідно з п.п.2 п.2 зазначеного Порядку, вимірювання це процес визначення за допомогою вимірювального обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Таким чином, особами, які проводили зважування та здійснювали оформлення його результатів, така методика для визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу позивача не застосувалась, оскільки до цього часу відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері метрології вона не затверджувалась.

Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише «Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі М 218-9:2006», проте вона не розповсюджується на транспорті засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі. У випадку позивача, здійснювалось перевезення відсіву, що є сипучим вантажем.

Окремо позивач звертає увагу, що усі п`ять осей зважувались окремо і в подальшому сумувались, навантаження на строєну вісь одночасно не вимірювалась, його було визначено шляхом арифметичного додавання, що є неправильним, оскільки такий результат містить істотну похибку.

Крім того, позивач звернув увагу, що отримання дозволу на перевищення відповідно до чинного законодавства при перевезенні сипучих вантажів неможливе.

Окрім цього, позивач зазначив, що оскаржувана постанова не містить конкретної інформації про допущені позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Ухвалою від 28 вересня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження, ще на 30 днів до 23 листопада 2021 року.

Ухвалою від 02 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції на підставі власних технічних засобів на онлайн платформі Easycon. Відповідачу запропоновано прийняти участь у справі в режимі відео конференції про межами приміщення суду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вхід. № 72035/21 від 17.12.2021 року), в якому відповідач проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі зазначаючи, що при прийнятті більшості оскаржуваних постанов, відповідач виходив з факту надання перевізником під час рейдової перевірки товарно-транспортних накладних, за якими саме позивач був автомобільним перевізником, тобто саме позивач є відповідальною особою.

Також відповідач зазначає, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Так, позивачем були допущені порушення при перевезенні вантажу, та у зв`язку з цим відповідачем винесено Постанову № 288524 від 29.06.2021 року на суму 8500 грн. перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень 6,22%, у тому числі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, на підставі акту перевірки від 14.05.2021 року.

Від позивача у свою чергу надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕП/36909/21 від 21.12.2021 року), в якому позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що надана відповідачем копія товарно-транспортної накладної № 889 від 14.05.2021 року свідчить про неправильність результатів зважування як по загальній масі, так і навантажень на окремі осі, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля позивача маса автомобіля без навантаження складає 7200 кг, а напівпричепа без завантаження складає 7900 кг. Таким чином, на думку позивача загальна маса навантаженого транспортного засобу склала 38, 14 т, в той час як відповідачем визначено загальну масу автомобіля 40, 17 т. На думку позивача, неправильне визначення загальної маси автомобіля з напівпричепом свідчить про неправильне визначення і осьових навантажень на окремі осі.

Відповідачем не надано до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 02.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.12.2021 року.

01.12.2021 року судове засідання було перенесено у зв`язку з перебуванням головуючого судді по справі на лікарняному з 30.11.2021 року по 07.12.2021 року, наступні судові засідання, призначені на 17 грудня 2021 року, 21.12.2021 були відкладені з метою ознайомлення сторонами з клопотаннями та заявами по суті справи та розгляд справи призначено на 24 січня 2022 року.

На відкрите судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

У вступному слові представник позивача підтримав позицію викладену у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, доповівши відзив на позовну заяву, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази та заперечення, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дочірнє підприємство «Лидер» код 34168990, зареєстровано в реєстрі 03.02.2006 року, номер запису 0001348.

Основним видом діяльності є 41.20 є Будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.24).

Так, суд встановив, що 14.05.2021 року працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 252 км + 811 м. автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса було проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом BODEX реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перевозив відсів, за результатами якого було зроблено:

- Чек від 14.05.2021 року з результатами зважування,

- Довідка № 0068398 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.05.2021 року,

- Акт № 0065801 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 14.05.2021 року,

- Акт № 281500 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.05.2021 року.(а.с.17-20)

Згідно з довідкою № 0068398 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.05.2021 року було проведено перевірку автомобіля SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом BODEX реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами вагового контролю навантаження на осі склало: 1-7,48, 2-9,32, 3-7,79, 4-7,81, 5-7,77 тонн, повна маса транспортного засобу 40,17 тон (а.с.18).

Відповідно до акту № 0065801 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 14.05.2021 року встановлено, що вид вантажу відсів; повна маса: нормативно допустима 40 тонн, фактична 40,17 тонн; осьове навантаження: на першу вісь - нормативно допустиме 11 тонн, фактичне 7,48 тонн , на другу вісь - фактичне 9,32 тонн; на строєну вісь - нормативно допустиме 22 тонн, фактичне 7,79 тонн, фактичне 7,81 тонн, фактичне 7,77 тонн (а.с.19).

Згідно з Актом № 281500 від 14.05.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки під час проведення перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу (ТТН № 889 від 14.05.2021 року, копія додається) з перевищенням вагових обмежень 6,23% (навантаження на строєну вісь 23,37 тонн, при допустимих 22 тонн) у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч.3 абз. 14 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Водій з актом ознайомлений, але від підпису та наданням пояснень відмовився. (а.с.20)

За результатами розгляду вказаних документів, Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову № 288524 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29.06.2021 року в розмірі 8500 грн., яка винесена на підставі Акту від 14.05.2021 року №281500, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.14 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.22).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу було надіслано запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.12).

Представником позивача надано адвокатський запит від 14.06.2021 року та клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.13).

Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 06.07.2021 року надано відповідь на адвокатський запит з витребуваними документами (а.с.15).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст. ст. 1, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж,

інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із п. п. 22.3, 22.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним; в) не обмежує водієві оглядовості; г) не закриває зовнішніх світлових приладів, світлоповертачів, номерних і розпізнавальних знаків, а також не перешкоджає сприйманню сигналів, що подаються рукою; ґ) не створює шуму, не піднімає пилу та не забруднює проїзну частину і навколишнє середовище.

За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 2, 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 «Правил дорожнього руху», габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п.3 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п.п. 3, 15, 16, 18, 20 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.5 «Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; 2) здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; 3) у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Згідно з п.2.42 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, які застосовуються до автомобільних перевізників.

Так, відповідно до абз.3, 14-16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому пункт 12 Порядку №879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Положеннями п.2 розд. ІІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 р. №255, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 р. за №1171/29301 встановлено вимоги до облаштування Стаціонарного пункту габаритно- вагового контролю, який повинен мати, серед іншого, стаціонарні ваги для точного зважування транспортних засобів у русі; оптичний датчик визначення довжини транспортних засобів; електронно-обчислювальну техніку з відповідним програмним забезпеченням для збору, аналізу, накопичення, зберігання та передачі інформації; приміщення для персоналу та електронно-обчислювальної техніки; свідоцтво про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг.

Таким чином, п.12, 13 Порядку №879 та Вимоги №255 висувають, зокрема такі обов`язкові умови, лише за одночасного дотримання яких результати зважування можуть кваліфікуватися як достовірні та бути підставою для притягнення до відповідальності: повірка вагів, засвідчена свідоцтвом про повірку вагів; метрологічна характеристика вагів, засвідчена свідоцтвом про державну метрологічну атестацію ваг; клеймування (пломбування) вагів, що виключає протиправне втручання до обладнання вагів з метою викривлення результатів зважування.

Так, відповідачем на запит позивача було надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № П 40 М 044049 20, яке чинне до 17 квітня 2021 року, відповідно до якого, за результатами повірки ВАГИ АВТОМОБІЛЬНІ ЕЛЕКТРОННІ AR-WIM зав. № 0011094, виробник фірма «ESIT», Турція, встановлено, що засіб вимірювання техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь». Відповідачем не надано інших доказів та не надано пояснення щодо чинності наданого свідоцтва, а тому суд приймає доводи позивача, як доказ на підтвердження порушення порядку здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що на момент проведення габаритно-вагового контролю (14.05.2021 року), свідоцтво надане відповідачем було не дійсним, адже в ньому прямо вказано строк дії «чинне до 17 квітня 2021 року».

Також, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження відповідності вагів, на яких зважено транспортний засіб позивача, усім зазначеним вище нормативним вимогам на момент проведення габаритно-вагового контролю.

Також, відповідачем не надано доказів перешкоджання рухові транспортного засобу позивача після виявлення перевищення вагових параметрів, оскільки відповідно до чинного законодавства, рух таких транспортних засобів забороняється до перевантаження та виявлення відсутності перевищення вагових параметрів.

Відповідно до положень п. 21, 24 Порядку №879, у разі виявлення перевищення вагових параметрів вантажу, подальший рух транспортного засобу можливий лише за одночасного виконання наступних трьох умов:

1. Здійснення оплати за проїзд великогабаритного транспорту;

2. Поділу та перевантаження вантажу на декілька транспортних засобів;

3. Повторного здійснення габаритно-вагового контролю.

Заборону подальшого руху транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів встановлено й п. 2.42 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306.

Однак, відповідачем не надано доказів перешкоджання руху транспортного засобу, який належить ПП «Лидер», будь-якого перевантаження транспортного засобу; повторного зважування транспортного засобу; сплати плати за проїзд, яка здійснюється у разі перевищення вагових параметрів, вказаних у пп. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.

Таким чином, суд вважає, що визначення вагових параметрів транспортного засобу використовуваного позивачем було здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку № 879, а тому, отримані за наслідками такої перевірки докази, а саме: Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує факт зважування транспортного засобу позивача вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані, та має Свідоцтво про державну метрологічну атестацію.

Також, суд встановив, що позивачем перевозився подільний вантаж - відсів.

Чинним законодавством забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (п.22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Посилання відповідача на те, що позивачем не доведено факт перевезення сипучого вантажу відхиляється судом, оскільки за своїми властивостями відсів є сипучим матеріалом, а саме: відсів це продукт дроблення щебню, - це дрібнофракційний природний будівельний матеріал, отриманий під час процесу дроблення гірських порід.

Таким чином, із встановлених судом обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288524 від 29 червня 2021 року є правомірними та належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому належать стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву дочірнього підприємства Лидер (, місцезнаходження: 65496, Одеська обл., Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул.. Ак. Вільямса, 93) до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №288524 від 29.06.2021 року, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4 ) про застосування адміністративно-господарського штрафу № 288524 від 29 червня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Успенська, 4 ) на користь дочірнього підприємства Лидер (, місцезнаходження: 65496, Одеська обл, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул. Ак. Вільямса, 93) судовий збір в сумі 2270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 01» лютого 2022 року.

Суддя Л.Р.Юхтенко