Справа № 140/1581/22
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року ЛуцькСправа № 140/1581/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Горохівський відділ ДВС) про визнання протиправними та скасування постанов від 12 січня 2022 року ВП №51119072 про стягнення виконавчого збору та від 12 січня 2022 року ВП №68142205 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції Міщука Т.М. (далі державний виконавець) від 18 травня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51119072 з примусового виконання виконавчого листа №155/1733/15-ц, виданого 22 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») кредитної заборгованості за договором від 18 квітня 2008 року №VOZ0GA. Надалі постановою заступника начальника відділу Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Міщука Т.М. від 28 серпня 2019 року виконавче провадження було завершене - виконавчий лист №155/1733/15-ц повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII). Виконавчий лист №155/1733/15-ц стягувачем для примусового виконання повторно не пред`являвся, а 30 грудня 2021 року борг перед банком був добровільно погашений. Поряд з тим 12 січня 2022 року (більш як через 2 роки після повернення виконавчого документа стягувачу) заступник начальника відділу Горохівського відділу ДВС Міщук Т.М. прийняв постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №51119072 в сумі 182814,39 грн, вказавши про наявність відкритого постановою від 18 травня 2016 року виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №155/1733/15-ц і що рішення боржником станом на 12 січня 2022 року не виконано. Також постановою від 12 січня 2022 року відкрито виконавче провадження №68142205 з примусового виконання постанови від 12 січня 2022 року №51119072 про стягнення виконавчого збору.

ОСОБА_1 не погоджується із прийнятими постановами від 12 січня 2022 року. При цьому зазначив, що питання про стягнення виконавчого збору державним виконавцем вирішується відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження з одночасним зазначенням про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. В іншому випадку, якщо виконавчий збір не стягнуто, таке питання вирішується в порядку, встановленому частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII. Водночас, виконавчий збір, якщо його не було стягнуто, підлягає стягненню лише у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Позивач також покликається на порушення строку прийняття спірної постанови про стягнення виконавчого збору, а крім того вважає протиправним застосування при визначенні розміру виконавчого збору положень статті 27 Закону №1404-VIII в редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», якою погіршено становище боржника у порівнянні з редакцією статті, що діяла до зазначених змін.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадженні у справі; судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.27-29). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №51119072 з примусового виконання виконавчого листа №155/1733/15-ц, виданого 22 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 18281143,00 грн. У постанові від 18 травня 2016 року ВП №51119072 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа боржника попереджено, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочате його примусове виконання із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Обов`язок зі сплати виконавчого збору у боржника (позивача) настав 25 травня 2016 року - після закінчення встановленого виконавцем строку на самостійне виконання боржником рішення. Положення Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2016 року №51119072, та Закону №1404-VIII, чинного на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12 січня 2022 року №51119072, не звільняють боржника від цього обов`язку; розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Статтею 40 Закону №1404-VIII встановлено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа та можливість стягнення виконавчого збору, якщо його не було стягнуто після закінчення строку на добровільне виконання виконавчого документа та ненадання боржником у цей строк документального підтвердження повного виконання рішення. Після надходження до відділу ДВС заяви боржника, у зв`язку з виконанням боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 12 січня 2022 року №51119072 та іншою постановою відкрито виконавче провадження №68142205 з примусового виконання цієї постанови.

Відповідач зауважив, що відповідно до абзацу третього частини п`ятої статті 13 Закону №1404-VIII порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Вважає, що дії державного виконавця відповідають нормам закону та підстави для скасування постанови від 12 січня 2022 року №51119072 про стягнення виконавчого збору та від 12 січня 2022 року №68142205 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору відсутні.

З урахуванням заяв учасників справи та положень частини третьої статті 194, частини третьої статті 268, частини четвертої статті 229 КАС України, справу розглянуто судом у порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у завах по суті справи, суд встановив такі обставини.

22 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області видано виконавчий лист №155/1733/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 84129,96 доларів США, що станом на 11 вересня 2015 року еквівалентно 1828143,93 грн кредитної заборгованості за договором від 18 квітня 2008 року №VOZ0GA (а.с.6).

За заявою стягувача (а.с.31) постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції Міщука Т.М. від 18 травня 2016 року відкрито виконавче провадження №51119072 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа (а.с.33 зворот). Пунктом 2 цієї постанови встановлено боржнику строк до 24 травня 2016 року для добровільного виконання судового рішення. Також пунктом 3 постанови повідомлено боржника, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк його виконання розпочинається примусово із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій.

25 травня 2016 року розпочато примусове виконання виконавчого листа №155/1733/15-ц, виданого 22 березня 2016 року Горохівським районним судом Волинської області.

28 серпня 2019 року постановою заступника начальника відділу Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Міщука Т.М. виконавче провадження завершено - на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку із невиявленням майна, належного боржнику на праві приватної власності, на яке можливо звернути стягнення (а.с.8, 55).

04 січня 2022 року стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до державного виконавця із заявою про скасування заходів, вжитих щодо виконання судового рішення, для примусового виконання якого Горохівським районним судом Волинської області 22 березня 2016 року було видано виконавчий лист №155/1733/15-ц та який відділом ДВС повернуто на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII (а.с.9, 55 зворот). Одночасно інформовано про повне погашення заборгованості станом на 30 грудня 2021 року на умовах договірної реструктуризації та що виконавчий лист повторно пред`являтися не буде.

12 січня 2022 року заступник начальника відділу Горохівського відділу ДВС Міщук Т.М. прийняв постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №51119072 в сумі 182814,39 грн (а.с.11, 57). При цьому у постанові вказано про відкрите постановою від 18 травня 2016 року ВП №5119072 виконавче провадження з виконання виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області від 22 березня 2016 року №155/1733/15-ц та про невиконання судового рішення боржником. З посиланням на статті 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 182814,39 грн.

Постановою заступника начальника відділу Горохівського відділу ДВС Міщука Т.М. від 12 січня 2022 року ВП №68142205 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови від 12 січня 2022 року ВП №№51119072 про стягнення виконавчого збору у сумі 182814,39 грн (а.с.14, 59-60).

Як видно з матеріалів справи, у виконавчому провадженні ВП №68142205 здійснюються заходи з примусового стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, стягнутого постановою від 12 січня 2022 року ВП №№51119072, зокрема, 12 січня 2022 року накладено арешт на кошти боржника (а.с.62).

Вважаючи постанови від 12 січня 2022 року ВП №№51119072 про стягнення виконавчого збору та від 12 січня 2022 року ВП №68142205 протиправними, ОСОБА_1 звернувся за судовим захистом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-ХІV, чинний до 05 жовтня 2016 року) та Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (Закон №1404-VIII). Обидва Закони визначають умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

На момент відкриття 18 травня 2016 року виконавчого провадження частиною другою статті 25 Закону №606-XIV було встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За текстом частин першої, третьої статті 27 Закону Закон №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом, після завершення строку, визначеного пунктом 2 постанови від 18 травня 2016 року ВП №51119072, виконавчий збір у порядку та в розмірах, визначених статтею 28 Закону №606-XIV, стягнутий не був.

З 05 жовтня 2016 року втратив чинність Закон №606-XIV (крім статті четвертої, яка втратила чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом №1404-VIII). У свою чергу набрав чинності Закон №1404-VІІІ.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

За пунктом 7 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За змістом пунктів 6, 7 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII положення Закону №606-XIV застосовуються не щодо всього виконавчого провадження, а лише щодо тих виконавчих дій, які в межах виконавчого провадження були розпочаті в період дії цього Закону, тому такі дії підлягають завершенню в порядку такого ж Закону. Кожна окрема виконавча дія, яка оформлюється, у тому числі, шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця, повинна бути вчинена згідно з тим законом, в період дії якого вона розпочата.

Суд зазначає, що виконавче провадження №51119072 було відкрите під час дії Закону №606-XIV та продовжено під час дії Закону №1404-VIII.

Законом №606-XIV, який був чинним станом на час відкриття виконавчого провадження ВП №51119072, стягнення виконавчого збору пов`язувалось з моментом невиконання виконавчого документа у встановлений державний виконавцем строк.

Поряд з тим винесення постанови від 12 січня 2022 року ВП №51119072 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору здійснювалось на підставі Закону №1404-VIII.

За приписами частини п`ятої статі 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Випадки, коли виконавчий збір не стягується, визначені частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII. Також частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VIII обумовлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У спірній постанові є посилання на статтю 27 та 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Як уже зазначалося вище, стаття 27 Закону №1404-VIII визначає розмір виконавчого збору та порядок його стягнення одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження було відкрито за нормами Закону №606-XIV та під час його дії виконавчий збір стягнуто не було, а 28 серпня 2019 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, то у цьому разі підлягають застосуванню наслідки, визначені Законом на момент повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як встановлено частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 8 розділу IIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802; у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року №2832/5), у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

З наведеного випливає, що норми частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору (якщо виконавчий збір не стягнуто), яка виконується в порядку, встановленому цим Законом. Разом з тим, у зазначеній нормі визначено випадки для стягнення виконавчого збору, серед них повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII.

Проте у випадку із позивачем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 названого Закону, а тому стягнення виконавчого збору на підставі статті 40 суперечить змісту цієї статті та є неправомірним.

Крім того, суд не може не звернути увагу, що спірна постанова була винесена державним виконавцем не лише за умов, не передбачених статтею 40 Закону №1404-VIII, а ще й більш як через два роки після повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини та з урахуванням положень наведених норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що при винесенні постанови від 12 січня 2022 року ВП №51119072 про стягнення виконавчого збору державний виконавець діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Інші доводи сторін не потребують детальної оцінки судом та не впливають на висновки суду про протиправність постанови від 12 січня 2022 року ВП №51119072 про стягнення виконавчого збору.

Реалізація цієї постанови знайшла своє вираження у наступних діях державного виконавця у відкритті 12 січня 2022 року виконавчого провадження №68142205 з примусового виконання постанови від 12 січня 2022 року ВП №51119072.

Незаконність постанови про стягнення виконавчого збору вказує на безпідставність відкриття виконавчого провадження для примусового стягнення виконавчого збору. Як видно з матеріалів виконавчого провадження №68142205, державним виконавцем вживаються дії для примусового стягнення виконавчого збору у сумі 182814,39 грн.

При вирішенні спору суд враховує позицію Верховного Суду України у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15, відповідно до якої спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, з урахуванням положень частини другої статті 245 КАС України, меж позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, що буде належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача та гарантією того, що спір остаточно вирішено.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2820,54 грн: 1828,14 грн за позовну вимоги майнового характеру (про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 182814,39 грн) та 992,40 грн за позовну вимогу немайнового характеру (про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження), що підтверджується квитанціями від 31 січня 2022 року №ПН356, від 04 лютого 2022 року №ПН3092, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 19-21).

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (45701, Волинська область, місто Горохів, вулиця Возз`єднання, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 34969517) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Міщука Т.М. від 12 січня 2022 року ВП №51119072 про стягнення виконавчого збору та від 12 січня 2022 року ВП №68142205 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Горохівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) судові витрати у сумі 2820,54 грн (дві тисячі вісімсот двадцять грн 54 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк