Справа № 320/7919/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7919/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кобаля М.І., Степанюка А.Г.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року (розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафних санкцій від 28.05.2021 № 2, якою встановлено порушення вимог абз. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та стягнуто штраф у розмірі 170 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна постанова про накладення штрафу прийнята внаслідок незаконних дій посадових осіб відповідача, а також необ`єктивності, упередженості під час проведення заходів нагляду та на підставі оформлених документів, що також не відповідають обставинами справи та нормам чинного законодавства України, що призвело до порушення права та свобод позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві про накладення штрафних санкцій від 28.05.2021 № 2, якою встановлено порушення вимог абз. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та стягнуто штраф у розмірі 170 000,00 грн.

Стягнено на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві ().

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи - підприємця (код РНОКПП НОМЕР_1 ), основним видом діяльності, якої є надання послуг перукарнями та салонами краси (основний) (КВЕД: 96.02).

Так, у власності ОСОБА_1 є салон краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з квитків на літак, 08.05.2021 позивач разом зі своєю родиною вилетіла чартерним рейсом № QU4635 на відпочинок за межі України, а саме до Шарм - Ель - Шейху (Єгипет). Строк перебування за кордоном до 18.05.2021.

На виконання Секторального плану державного ринкового нагляду на 2021, затвердженого Головою Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками Романом Ісаєнком 26.11.2020, Плану проведення перевірок характеристик продукції Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві на І півріччя 2021 року, затвердженого 24.12.2020 Першим заступником Голови Держлікслужби Владиславом Цілиною, Службою видаено наказ «Про планову перевірку» від 11.05.2021 № 242-о та направлення на проведення перевірки від 11.05.2021 № 242, відповідно до яких завідувача сектору державного нагляду (контролю) за якістю виробів медичного призначення - Пономаренко Т.М. та Заступника начальника служби - Сорокіна О.О. направлено провести з 12.05.2021 по 13.05.2021 планову перевірку додержання вимог законодавства характеристик медичних виробів за місцезнаходженням медичної продукції: АДРЕСА_1, Центр ін`єкційної косметології «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Так, в період запланованої відпустки позивача, 12.05.2021 та 13.05.2021 до приміщення салону краси, що належить позивачу, з`явились посадові особи Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві для проведення перевірки додержання вимог законодавства характеристик медичних виробів за місцезнаходженням медичної прокуції Центру ін`єкційної косметології «ІНФОРМАЦІЯ_1» та після пред`явлення відповідних посвідчень та направлення запропонували надати на перевірку медичні вироби, що реалізуються в даному закладі.

Під час даного візиту, в салоні краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 перебувала адміністратор даного закладу, яка повідомила посадових осіб відповідача проте, що вона не є уповноваженою особою та про те, що власниця ОСОБА_1 перебуває за кордоном у відпустці.

У зв`язку з не допуском посадових осіб до перевірки, останні викликали поліцію та зафіксовано факт не допуску.

24.05.2021 на адресу позивача надійшов акт перевірки характеристик продукції від 13.05.2021 № 103/04, протокол № МВ 02 про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль не речової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 13.05.2021, повідомлення про розгляд справи про виявлення порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляді і контроль нехарчової продукції» від 14.05.2021 № 255-01.3/08/05.10-21.

У призначений у повідомленні від 14.05.2021 № 255-01.3/08/05.10-21 час, а саме 28.05.2021 позивач прибула на розгляд справи та надана докази, що свідчать про неможливість своєї присутності при ринковому нагляді 12.05.2021 та 13.05.2021, однак 03.06.2021 отримала спірну постанову від 28.05.2021 № 2, якою встановлено порушення вимог абз. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та стягнуто штраф у розмірі 170 000,00 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції.

Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульоване Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Згідно ст. 3 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Відповідно до положень вищезазначеної статті Закону орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до Закону (далі - орган ринкового нагляду).

У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»; повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.

Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

Такий перелік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1069, до якого включені «Медичні вироби та допоміжні засоби до них (п. 18), медичні вироби для діагностики in vitro та їх допоміжні засоби (п. 20).

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (п. 4, 6, 11 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульоване Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право:

вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень;

одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів;

бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду;

одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції;

вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України;

оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб;

звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду;

вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції»;

отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду;

при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.

Частинами 1 та 2 ст. 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому (ч. 8 ст. 20).

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що заходами ринкового нагляду є: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; попередження органами ринкового нагляд споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.

Відповідно до ч. 3 та 6 ст. 23 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Перевірки характеристик продукції проводяться: у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.

Планова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкту господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.

Таким чином, планова перевірка відповідно до вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» має особливості, відмінні від загальних перевірок, які здійснюються відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Планова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкту господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.

Зазначена перевірка не потребує попереднього затвердження плану з зазначенням відомостей про суб`єкта господарювання, а потребує лише секторального плану з переліком виду продукції, яку планується характеристики продукції, якої планується перевірити.

Також, така перевірка проводиться без попереднього письмового чи усного повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу, оскільки Закони України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції», таке повідомлення не передбачають.

Разом з тим, під час розгляду справи, суд повинен розглянути питання щодо факту недопуску відповідача до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Згідно п.п. 6 п. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та п.п. 3 п. 4 ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки характеристики продукції посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Як вже було встановлено матеріалами справи, що, 12.05.2021 та 13.05.2021 до приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить позивачу, з`явились посадові особи Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві для проведення перевірки додержання вимог законодавства характеристик медичних виробів за місцезнаходженням медичної прокудції Центру ін`єкційної косметології «ІНФОРМАЦІЯ_1» та після пред`явлення відповідних посвідчень та направлення запропонували надати на перевірку медичні вироби, що реалізуються в даному закладі.

Однак, під час даного візиту, в салоні краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 перебувала лише адміністратор даного закладу, яка повідомила посадових осіб відповідача про те, що вона не є уповноваженою особою та, що суб`єкт господарювання та власниця ОСОБА_1 перебуває за кордоном у відпустці.

Даний факт підтверджується матеріали справи, а саме копіями авіаквитків та копіями закордонних паспортів позивача і її родини.

Так, у період з 08.05.2021 по 18.05.2021 позивач разом зі своєю родиною перебувала на відпочинку за межами України, а саме в Шарм - Ель - Шейху (Єгипет).

Крім того, надання інформації щодо місця перебування позивача, було повідомлено перевіряючим, про що в матеріалах справи містяться письмові пояснення адміністратора ОСОБА_4 та аудиозапис представників поліції від 13.05.2021, який було представлено для огляду суду Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві.

З вказаного аудиозпису також встановлено, що копію направлення на проведення перевірки було пред`явлено 12.05.2021 адміністратору ОСОБА_4 , яка не є уповноваженою особою салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Щодо того, що Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві було повідомлено по телефону про проведення перевірки безпосередньо суб`єкта господарювання, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається можливим встановити коли, на який номер засобу зв`язку та кому саме було здійснено відповідний дзвінок.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що фізична особа-підприємець не зобов`язана цілодобово бути присутньою за місцем здійснення господарської діяльності. Крім того, оскільки про планову перевірку не попереджали завчасно, то підприємець може просто не мати можливості негайно прибути на місце.

Суб`єкт господарювання може здійснювати свою діяльність особисто, а може залучати для цього третіх осіб. Треті особи, які безпосередньо реалізують споживачам продукцію суб`єкта господарювання, реалізують її не від свого імені, а від імені такого суб`єкта господарювання, а отже, відповідно, є його представниками/уповноваженим.

Разом з тим, відповідачем не було надано до суду доказів того, що позивачем було залучено третіх осіб для реалізації продукції позивача від його імені і такі особи здійснювали таку реалізацію під час перевірки.

Відповідач не звертався до позивача з будь-якими письмовими запитами які б містили законні вимоги. З матеріалів перевірки не вбачається, що відповідач намагався реалізувати свої повноваження - отримати пояснення, документи, зразки продукції, тощо.

Створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення перевірки у його проведенні, отриманні необхідної інформації, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставо для складання акту.

Таким чином з матеріалів перевірки не вбачається які саме вимоги висували перевіряючі до позивача, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення: не є очевидним коли і як позивач не допустив відповідача до перевірки або виконанню яких законних вимог відповідача створив перешкоди позивач.

Відсутність позивача за місцем здійснення господарської діяльності не може бути розцінено як створення перешкод у проведенні перевірки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення - створення перешкод шляхом недопущення (вчинення протидії) до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Зокрема, колегія суддів звертає увагу, що з відеозапису патрульної поліції від від 13.05.2021, яку викликав відповідач для фіксування правопорушення, вбачається, що поліцією не було встановлено особу працівника та з яким суб`єктом господарювання особа перебуває у трудових відносинах, не з`ясовано чи є ця особа представником позивача. На відеозаписі зафіксовано, що працівник зазначає, що вона є лише адміністратором та не уповноважена допускати Державну службу з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві до проведення перевірки, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває за кордоном до 18.05.2021, однак це не може бути розцінено судом як підтвердження належного повідомлення позивача про проведення перевірки.

Враховуючи неналежне повідомлення позивача про проведення перевірки та відсутність його на об`єкті перевірки, оскільки перебувала за кордоном, ФОП ОСОБА_1 не могла створювати перешкоди шляхом недопущення (вчинення протидії) до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, а тому накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 170 000 грн, є необґрунтованим.

Крім того, на вимогу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві судом було оглянуто веб - сату Центру косметології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі instagram https: ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторінки Центру косметології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в соціальній мережі Facebook https: ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак з зазначених інтернет сайтів неможливо встановити, що ФОП ОСОБА_1 не допустила останніх до перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність в діях ФОП ОСОБА_1 складу правопорушення - створення перешкод шляхом недопущення (вчинення протидії) до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про накладення штрафних санкцій від 28.05.2021 № 2, якою встановлено порушення вимог абз. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та стягнуто штраф у розмірі 170 000,00 грн, є необґрунтованим та прийнятим не у відповідності до чинного законодавства.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: М.І. Кобаль

А.Г. Степанюк