Справа № 160/13493/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/13493/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року (головуючий суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі № 160/13493/21, розглянутої у письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 09.08.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оформлене листом від 13.07.2021 року № 22450-17162/Д-01/8-0400/21, про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 19.02.2020 року провести перерахунок і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 82 % винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №149 від 28.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем його прав та інтересів при здійсненні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відзиві на позов відповідач посилається на безпідставність позовних вимог, в зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року позов задоволено, визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , визнане протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оформлене листом від 13.07.2021 року №22450-17162/Д-01/8-0400/21 про відмову у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на відповідача покладено зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82 відсотки винагороди працюючого судді на відповідній посаді згідно з довідкою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №149 від 28.02.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум . На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті судові витрати зі сплати судового збору сумі 908 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог через порушення норм матеріального права, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав.

Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що суддя у відставці ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 20.09.2016 року, стаж роботи на посаді судді становить 32 років 04 місяці, з зазначеного часу отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90%.

ТУ ДСА України в Дніпропетровській області 21.02.2020 року позивачу видана довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №Б-с-334 про те, що станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 128 642,40 грн., у тому числі посадовий оклад 75 672, 00 грн.; доплата за вислугу років (70%) - 52970,40 грн.

Позивачем подано заяву до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про перерахунок довічного грошового утримання, в чому відповідачем відмовлено листом від 15.05.2020 року №0400-0306-8/28193, відмову відповідача про здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивач оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2020 року у справі №160/13979/20, що набрало законної сили 11.01.2021 року, позов задоволено, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 26.02.2020 року; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача, оформлене листом від 15.05.2020 року №0400-0306-8/28193, про відмову позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; на відповідача покладено зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою ТУ ДСА в Дніпропетровській області від 21.02.2020 року №Б-с-334, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 15.01.2021 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та знижено його розмір з 90% до 74% заробітної плати судді, виходячи із стажу роботи на посаді судді 32 роки 3 місяці 11 днів.

Позивач, не погодившись із не включення до стажу роботи періоду проходження строкової військової служби, та половини терміну навчання на денному відділенні Харківського юридичному інституту ім. Ф.Е. Дзержинського, звернувся до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82 %.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладеним у формі листа від 13.07.2021 року № 22450-17162/Д-01/8-0400/21, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Положеннями ч.2 ст.19, ч. 1 ст.126 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

З 29.11.2016 року почав діяти Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06. 2016 року №1402-VIIІ (далі Закон №1402-VIIІ), згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон №2453-VIIІ, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

За приписами ч. 1,2 статті 142 Закону №1402-VIIІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення ,зокрема, чоловіками, віку 62 років, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого ч.1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3,4,5 статті 142 Закону №1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді; у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання; щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно положень ч.3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з тим, п. 22,23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України №2453-VI; до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування" від 16.10. 2019 року №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019 року, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

Приписами п. 24,25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п. 23 цього розділу, становить з 01.01.2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 ст. 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Таким чином з 19.02.2020 року - наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020, для всіх суддів у відставці незалежно від проходження кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або конкурсу, визначено однаковий підхід для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру, встановленого Законом №1402-VIII.

Суд першої інстанції, покладаючи на відповідача зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №149 від 28.02.2020 року у розмірі 82% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, не врахував, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, встановлений Законом №1402-VIII, визначається з урахуванням трьох складових: 1) стажу роботи на посаді судді; 2) розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; 3) відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при цьому у спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, оскільки зазначене не узгоджується з приписами чинного законодавства, суперечить змісту рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 щодо необхідності встановлення однакового підходу до визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Викладене свідчить, що при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у виконання рішення суду від 07.12.2020 року у справі №160/13979/20, відповідачем вірно розраховане відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно підтвердженого документально трудового стажу позивача на посаді судді 32 роки 03 місяці 11 днів, із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, встановленого ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, а саме: 74 %, із яких 50 % (20 років роботи на посаді судді) + 24 (12 * 2%) (за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року в адміністративній справі № 160/13493/21- скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 лютого 2022 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий