Справа № 160/4374/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року Справа № 160/4374/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Кохана В.М.,
представника відповідача: Чабаненко А.Л.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
24.03.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за №1045-20/VII від 14.09.2020 року;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року вказана позовна заява залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для суду та для відповідача; завіреного належним чином та читабельного документа на підтвердження того, що позивач дійсно має право на звільнення від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір або оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 908,00 грн.
06.04.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, на виконання вимог ухвали суду від 29.03.2021 року, надійшла заява представника позивача, якою було усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/4374/21 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 20.05.2021 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
09.06.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій викладено позицію, аналогічну висловленій у позові.
10.06.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №160/4374/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче судове засідання на 27.07.2021 року на 16:00 год.
В підготовче судове засідання 27.07.2021р. представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом ухвалено відкласти розгляд справи на 11.08.2021 року на 11:00 год.
11.08.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про продовження строку підготовчого провадження у справі у зв`язку із необхідністю надання додаткових доказів у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження у справі №160/4374/21 задоволено та продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/4374/21 до 08.09.2021 року, наступне підготовче судове засідання призначено на 08.09.2021 року на 15:00год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/4374/21 до 27.09.2021 року та призначено наступне підготовче судове засідання на 27 вересня 2021 року о 13:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу №160/4374/21 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 19 жовтня 2021 року о 15:30 год.
19.10.2021р. розгляд справи відкладено на 27.10.2021р. на 11:00год.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Молоданова М.Ю. від 27.10.2021р. №681 справа №160/4374/21 знята з розгляду 27.10.2021р. у звязку із хворобою судді.
Наступне судове засідання у справі призначене на 23.11.2021р. на 11:00год.
23.11.2021р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
23.11.2021р. розгляд справи відкладено на 01.12.2021р. на 15:00год.
У судовому засіданні 01.12.2021р. оголошено перерву до 08.12.2021р. на 15:00год.
08.12.2021р. до суду надійшло клопотання представника позивача про повернення справи на стадію підготовчого провадження.
У судовому засіданні 08.12.2021р. усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання представника позивача про повернення справи на стадію підготовчого провадження відмовлено.
У судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені в ньому та у відповіді на відзив доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні пред`явлений позов не визнав та заперечував проти його задоволення, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов та у додаткових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.06.2018 року №4-2396/15-18 СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства.
На підставі означеного Наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.06.2018 року №4-2396/15-18 СГ та на замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Геоленд-2000» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту) площею 2,00 га.
Висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 08.01.2019 року №144/88-19 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки проект землеустрою, який було надано позивачем, визнано таким, що відповідає вимогам чинного земельного законодавства і прийнятим нормативно-правовим актам та погоджено.
В подальшому позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою щодо затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, проте, за результатами розгляду такої заяви ГУ Держгеокадастр у Дніпропетровській області листом від 10.05.2019 року №Ц-2325/0-1567/0/20-19 повідомив позивача про те, що відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні). Личківська сільська рада увійшла в Личківську сільську об`єднану територіальну громаду. Виходячи із вищезазначеного, позивачеві запропоновано звернутися до Личківської сільської об`єднаної територіальної громади для отримання погодження та надати повторно проект для затвердження.
01.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області із заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації із наданням її у приватну власність позивача.
За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача Личківська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняла рішення за №1045-20/VII від 14.09.2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі в приватну власність, площею 2,000га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту виконавчого комітету Личківської сільської ради в зв`язку з тим, що:
- дозвіл на розроблення документації із землеустрою наданий ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області без погодження Личківської сільської ради, та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ;
- розташування зазначеної у клопотанні земельної ділянки співпало із земельною ділянкою, яка передбачена для громадського пасовища;
- бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене заявником у клопотанні та проекті землеустрою, не відповідає вимогам та принципам техніко-економічного розвитку Личківської територіальної громади, зокрема: захисту і задоволення потреб мешканців громади у створенні громадського пасовища (яким вони добросовісно, відкрито і безперервно користувалися більше 15 років); збереженні та примноженні поголів`я худоби на території громади; стимулюванні створенню, розвитку та діяльності сімейних ферм.
На погодившись з вищевказаним рішенням відповідача, вважаючи його незаконним та протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до пунктів а та б частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Отже, земельні ділянки сільськогосподарського призначення із видом угідь пасовища можуть бути передані у власність громадянам для ведення особистого селянського.
У свою чергу, порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян, визначений статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.8 ст.118 ЗК України).
Частинами 9-11 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
Виходячи з наведених правових норм, твердження позивача, що затвердження проекту землеустрою є єдиним правомірним рішенням в розумінні ч. 9 ст.118 ЗК України, є помилковим.
Отримавши від особи погоджений проект землеустрою, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, у законодавчо встановлений строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.
При цьому підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до ч.6 ст.186 ЗК України (в редакції на час розроблення позивачеві проекту землеустрою) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб`єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації (ч.15 ст.186 ЗК України).
Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст.186-1 ЗК України).
Відповідно до ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.01.2018 року Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин до 17.11.2020 і втратило чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113, Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. слід забезпечити:
формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;
передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;
здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).
Отже, приймаючи до уваги, що на час розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної позивачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення ця земельна ділянка перебувала у державній власності, відповідно, повноважним органом щодо передачі земельної ділянки у власність згідно зі ст.122 ЗК України було Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, суд вважає, що вирішення питання щодо передачі такої земельної ділянки у власність, затвердження проекту землеустрою, вимагало погодження з відповідною об`єднаною територіальною громадою, в даному випадку Личківською сільською об`єднаною територіальною громадою.
При цьому, передача означеної земельної ділянки у комунальну власність (дата реєстрації права власності 10.10.2019), не перериває законодавчо визначену процедуру безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян за проектом землеустрою, який був розроблений до такої передачі.
Таким чином, за встановлених у справі обставин, відповідно до законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин, до повноважень відповідача, як розпорядника відповідними землями комунальної власності, належить прийняття рішення про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
В свою чергу, відповідач не погоджував ані дозвіл на розроблення проекту землеустрою, наданий Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.06.2018 року №4-2396/15-18 СГ, ані сам проект землеустрою, про що власне і вказав у оскаржуваному рішенні №1045-20/VІІ. Також Відповідач не приймав рішення, передбаченого Розпорядженням КМУ від 31 січня 2018 року № 60-р.
Також суд зауважує, що у Наказі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.06.2018 року №4-2396/15-18 СГ про надання позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України віл 31 січня 2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» (у разі створення об`єднаної територіальної громади на відповідній території)» (п.2 Наказу).
Крім цього, у листі «Про надання відповіді» №Ц-2325/0-1567/0/20-29 від 10.05.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на заяву позивача стосовно затвердження документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки також повідомляло, що в силу розпорядження КМУ від 31 січня 2018 року №60-р та враховуючи, що Личківська сільська рада увійшла в Личківську сільську об`єднану територіальну громаду, погодження і затвердження відповідного проекту землеустрою належить до повноважень саме Личківської сільської об`єднаної територіальної громади.
Як свідчать матеріали справи, відповідного погодження від Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, як то передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України віл 31 січня 2018 року №60-р, позивач не отримував, що ним фактично визнається, а, отже, за таких обставин, ОСОБА_1 не виконав встановлених Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області умов реалізації наданого ним дозволу на розроблення проекту землеустрою, а відсутність такого погодження стала однією з підстав для прийняття відповідачем спірного рішення про відмову у затвердження проекту землеустрою, поданого позивачем.
Також судом встановлено, що рішенням Личківської сільської ради від 05 вересня 2019 року №469-13/VII «Про створення громадських пасовищ» створено громадські пасовища на території виконавчого комітету Личківської сільської ради за рахунок земель комунальної власності та земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради та земель запасу комунальної власності в межах населених пунктів.
Рішенням Личківської сільської ради від 05 вересня 2019 року № 470-13/ VII «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Личкове для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища орієнтовною площею 98,1227 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради шляхом об`єднання раніше сформованих ділянок,у тому числі й земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1271.

Відповідний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки виконавчому комітету Личківської сільської ради для сінокосіння і випасання худоби 01.08 за межами населеного пункту на території виконавчого комітету Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (кадастровий, номер земельної ділянки: :01:002:1406) було розроблено ФОП ОСОБА_2 та погоджено Висновком про розгляд документації із землеустрою експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 21.05.2021р. №10288/82-21.

Рішенням Личківської сільської ради від 02 червня 2021 року №319-5/VІІІ «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби»:

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населеного пункту с. Личкове для сінокосіння та випасання худоби (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища площею 98,1227 га кадастровий номер :01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих із державної власності до комунальної власності Виконавчого комітету Личківської сільської ради згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 р. №4-1565/15-19-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 18.06.2019р. та наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.11.2019р. №4-3522/15-19-сг «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 08.11.2019 р. шляхом об`єднання раніше сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами, у тому числі і земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1271;

- ухвалено залишити земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби у комунальній власності виконавчому комітету Личківської сільської ради площею 98,1227 га кадастровий номер :01:002:1406 (код 01.08 згідно КВЦПЗ) для створення громадського пасовища в селі Личкове.

Новоутворена земельна ділянка, площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, була зареєстрована 25.05.2021 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 25.05.2021 року.

Право комунальної власності Личківської сільської ОТТ в особі Виконавчого комітету Личківської сільської ради на земельну ділянка, площею 98,1227 га, кадастровий номер :01:002:1406, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 223; об`єкт нерухомого земельна ділянка майна; кадастровий номер: :01:002:1406; опис об`єкта: площа (га): 98.1227; номер запису про право власності / довірчої власності: 42523644; тип права власності: право власності; дата, час державної реєстрації: 09.06.2021 15:13:55, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2021 року, індексний номер 261754427.

Таким чином, на момент прийняття рішення №1045-20/VII земельної ділянки :01:002:1271 вже не існувало як об`єкта права, оскільки вона була включена до складу новоствореної земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:1406, площею 98.1227 га, яка належить на праві комунальної власності Личківській сільській ОТГ.

Про зазначені обставини також було зазначено в оскаржуваному рішенні, з посиланням на рішення Личківської сільської ради за №469-13/VII та №470-13/VII від 05.09.2019р.

При цьому доводи позивача про протиправність та нечинність рішень Личківської сільської ради за №469-13/VII та №470-13/VII від 05.09.2019р. не можуть бути взяті судом до уваги, бо вказані рішення оскаржені не були, в тому числі і самим позивачем, та є чинними.

Таким чином, відповідачем - Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області - в межах своїх повноважень, в порядку, передбаченому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сесії VII скликання, 14.09.2020 року розглянута вищезазначена заява позивача про затвердження проекту землеустрою та, маючи дискреційні повноваження при вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин на території сільської ради, у погодженні проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність позивача для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту відмовлено з наведенням відповідних підстав, відтак, оскаржуване рішення відповідача є законним та обґрунтованим, а, отже, скасуванню не підлягає, тому у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд зауважує, що наявність у позивача розробленого проекту землеустрою сама по собі не породжує у нього будь-яких прав щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1271, а так само і не обмежує будь-яким чином речові права Личківської сільської ОТГ на вказану земельну ділянку комунальної власності.

Що стосується посилань позивача на правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18, від 06.03.2019 у справі №1640/2592/18, від 06.03.2019 у справі №1640/2594/18, від 05.03.2019 у справі №818/1817/17, від 31.01.2019 у справі №815/2488/17, від 28.08.2018 у справі №806/5280/15, то вони не можуть бути взяті судом до уваги під час розгляду цієї справи, позаяк вищевказані справи не є аналогічними ані за обставинами, ані за застосовними джерелами права справі, що розглядається, оскільки в усіх цих справах була відсутня така обставина як передача спірної земельної ділянки з державної власності у комунальну під час процедури безоплатної передачі у власність громадянина, а, отже, і не було підстав для застосування Розпорядження КМУ від 31 січня 2018 року №60-р.

Відносно іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача затвердити поданий позивачем проект землеустрою суд зазначає, що вони є похідними вимогами від позовних вимог про скасування спірного рішення відповідача про відмову у затвердженні цього проекту землеустрою, у задоволенні яких судом відмовлено, у зв`язку із чим інші похідні вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Крім цього, зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до приписів ст.139 КАС України не відшкодовуються.

Зважаючи на те, що з 20.12.2021р. по 06.01.2022р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, повний текст рішення суду складено першого робочого дня.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 103, с. Личкове, Магдалинівський район, Дніпропетровська область, 51140) про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10.01.2022р.

Суддя: О.М. Турова