Справа № 420/13852/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/13852/21
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Кобильник Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині накладення дисциплінарного стягнення на позивача, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 (надалі позивачі) в особі свого представника адвоката Кобильник Д.О. звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (надалі відповідач, ГУ НПУ), в якому заявила наступні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25.06.2021 року №1392 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення на заступника начальника відділу поліції Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач працює в органах внутрішніх справ з 2002 року та на час подання даного позову займає посаду заступника начальника сектору моніторингу ВП №1 (колишній Малиновський відділ поліції) Одеського районного управління поліції (далі - ОРУП) №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. На підставі матеріалів службового розслідування відповідачем 25.06.2021 року видано наказ №1392 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення слугували загальні показники розкриття тяжких та особливо тяжких злочинів працівниками територіальних підрозділів ГУНП в Одеській області, а також організація та контроль за проведенням досудового розслідування по кримінальним провадженням. Позивач не погоджується з правомірністю застосування до неї вказаного дисциплінарного стягнення, зазначаючи, що у відповідача не було для цього правових підстав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Кобильник Д.О. в інтересах позивача подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Наказом ГУ НП в Одеській області від 26.02.21 №333 о/с позивача призначено на посаду заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 (колишнє Таїровське відділення поліції) Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом ГУ НП в Одеській області від 26.02.2021 року №417 з метою підвищення кваліфікації позивача направлено у відрядження до м. Києва з 28 лютого до 06 березня 2021 року, строком на 7 діб.

З 15 березня по 31 березня 2021 року наказом ГУ НП в Одеській області від 17.03.2021 року №530 о/с на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків начальника ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

26.04.2021 року при керівництві ГУ НП в Одеській області відбулася нарада, на якій було заслухано результати оперативної діяльності підрозділів поліції ГУНП в Одеській області за 3 (три) місяці поточного року, заходи щодо підвищення ефективності роботи під час розкриття та розслідування тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, стан взаємодії між слідчими, працівниками оперативних підрозділів ГУНП в Одеській області під час розкриття та розслідування тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень і додаткові заходи щодо його покращення відповідно Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року №575.

Під час означеної наради виявлено ряд недоліків в оперативно-службовій діяльності деяких територіальних підрозділів за підсумками роботи у I кварталі 2021 року, у зв`язку з чим 06.05.2021 року начальником ГУНП в Одеській області надано вказівку щодо призначення службового розслідування.

Наказом начальника ГУ НП в Одеській області від 11.05.2021 року №1005 за даним фактом призначено службове розслідування, за результатами проведення якого дисциплінарною комісією складено висновок від 10.06.2021 року, який затверджено начальником ГУНП в Одеській області.

На підставі матеріалів службового розслідування ГУ НП в Одеській області 25.06.2021 року видано наказ №1392 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за порушення вимог пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут НПУ), пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, статті 2, частини 3 статті 39 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, пунктів 4, 9 розділу І, пункту 4 розділу ІІ Інструкції, що виразилося у нездійсненні контролю за діяльністю підлеглих при розслідуванні кримінальних проваджень, розпочатих за фактами скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів протягом першого кварталу 2021 року, неналежній організації проведення слідства, взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами поліції в запобіганні, виявлені й розслідуванні кримінальних правопорушень, що негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на підрозділи Національної поліції завдань з боротьби зі злочинністю, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погодившись із накладеним дисциплінарним стягненням, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ є правомірним оскільки за обставин даного спору відповідальність для позивача настала внаслідок дослідження дисциплінарною комісією діяльності очолюваного позивачем відділу та виконання посадових обов`язків конкретних посадовців по конкретних кримінальних справах, з врахуванням конкретних негативних наслідків та їх причинно-наслідкового зв`язку з допущеною бездіяльністю, що детально відображено у висновку службового розслідування. Незадовільна організація роботи очолюваного позивачем відділу обов`язково має знаходити свої наслідки у вигляді відповідальності конкретних посадових осіб та зокрема позивача, яка як начальник слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в м. Одесі ГУ НП в Одеській області несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Апелянт з висновками суду першої інстанції не погоджується, вказуючи на те, що суд першої інстанції в своєму рішенні посилається лише на припущення дисциплінарної комісії, які викладені у висновку службового розслідування, але жодних доказів порушення службової дисципліни з боку підлеглих позивача в ході службового розслідування не встановлено, і відповідні докази цього відсутні.

При вирішенні даного спору, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржуючи спірний наказ, позивач не заперечує проти дотримання відповідачем визначеної законодавством процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також проти прийняття спірного наказу відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи позивача зводяться до необґрунтованості спірного наказу, тобто відсутності з боку позивача тих порушень, які стали підставою для накладення на неї дисциплінарного стягнення.

Зі змісту спірного наказу та висновку службового розслідування від 10.06.2021 року вбачається, що інкриміновані позивачу порушення зводяться до неналежної організації проведення слідства та відсутності контролю за діяльністю підлеглих при розслідуванні кримінальних проваджень, розпочатих по тяжким та особливо тяжким злочинам протягом першого кварталу 2021 року та у неналежній організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами поліції в запобіганні, виявленні й розслідуванні кримінальних правопорушень, що негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на підрозділи Національної поліції завдань з боротьби зі злочинністю.

При вирішенні даного спору, суд першої інстанції вірно визначився з переліком тих питань, які мають бути дослідженні в рамках цього спору, а саме: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; - чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; - чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; - чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Суд першої інстанції також вірно визначив обсяг нормативно-правового регулювання, який має бути застосований для вирішення даного спору, і який полягає в наступному.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893.

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

У висновку службового розслідування наведені наступні обставини, які зумовили незадовільну оцінку роботи очолюваного позивачем слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 (колишнє Таїровське відділення поліції) Головного управління Національної поліції в Одеській області:

- найбільша кількість нерозкритих пограбувань із загального залишку залишилась в ОРУП №1 (Київський), відділ поліції №2 ОРУП №1 (Приморський), відділ поліції №4 ОРУП №1 (Таїровське), що становить більше половини нерозкритих злочинів вказаної категорії. Як свідчить аналіз ефективності розкриття пограбувань у відділ поліції №4 ОРУП №1 (Таїровське), відділ поліції №1 ОРУП №1 (Малиновський), стан цієї роботи не відповідає криміногенній ситуації;

- відсутність будь-якої уваги до стану організації протидії шахрайствам призвела до відсутності позитивних зрушень ситуації з їх розкриття у відділі поліції №1 ОРУП №1 (Малиновський) та відділі поліції №4 ОРУП №1 (Таїровське);

- відсутні позитивні зрушення по розкриттю незаконних заволодінь транспортними засобами у відділах поліції №№5, 4, 1, де фіксуються найбільші залишки нерозкритих злочинів вказаної категорії. Також знижено участь негласного апарату у розкритті вчених злочинів у відділі поліції №4 ОРУП №1 38,5%;

- заступниками начальників начальниками СВ відділів поліції, в тому числі і відділу поліції №4 ОРУП №1 (Таїровське), не організовувалось проведення оперативних нарад за участю слідчих та працівників інших органів та підрозділів поліції з питань виявлення та розслідування кримінальних правопорушень, у т.ч. вивчення стану виконання доручень слідчих та взаємодії служб;

- вибірковим вивченням матеріалів кримінальних проваджень встановлено, що стан досудового розслідування в них не повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, непоодинокими є випадки, коли у кримінальних провадження, після внесення слідчими даних до ЄРДР та добового відпрацювання, досудове розслідування проводиться неефективно, заходи щодо розкриття кримінальних правопорушень не вживаються. Загалом, у кримінальних провадження слідчими чи оперативними працівниками за дорученнями слідчого допитуються лише потерпілі, а начальнику територіального підрозділу поліції направляються однотипні та формальні доручення;

- у більшості кримінальних проваджень, розпочатих за фактами розбоїв, пограбувань, крадіжок та незаконних заволодінь транспортними засобами громадян, розслідування зводилося лише до збору матеріалів членами слідчо-оперативних груп на місці події та не завжди наданню слідчими доручень працівникам оперативного підрозділу, які виконувалися в одиничних випадках та наслідком їх виконання було написання однотипних рапортів про неможливість установити злочинців;

- матеріали кримінальних проваджень складаються лише з пояснень або допиту потерпілого та декількох сторонніх осіб. Роль керівництва слідчого відділу територіального підрозділу поліції обмежувалася лише наданням доручення про проведення досудового розслідування. Будь-яких вказівок керівництвом слідчих підрозділів у кримінальних провадженнях зазначеної категорії не надається;

- оперативне супроводження під час досудового розслідування відсутнє, зазвичай в кримінальних провадженнях ініціативні матеріали оперативного підрозділу відсутні.

Одна з причин незадовільної організації роботи по розкриттю злочинів за висновком службового розслідування полягає у відсутності взаємодії між слідчим та оперативним підрозділом в розкриття злочинів, послаблений контроль за діяльністю СОГ.

За результатами вивчення в ході службового розслідування кримінальних проваджень підсумовано, що з боку керівників слідчого та оперативного підрозділу роботу не організовано відомчий контроль за вказаною лінією роботи з боку керівництва ВП ГУНП, відповідні заходи щодо поліпшення результатів роботи по організації належного розслідування кримінальних проваджень, встановлення серійності злочинів, належної взаємодії між галузевими службами ГУ НП в Одеській області тощо, не вживаються.

В ході службового розслідування позивач зазначила, що з наказом ГУНП від 11.05.2021 року №1005 ознайомлена та з цього приводу пояснила, що з 15.03.2021 року обіймала посаду т.в.о. заступника начальника відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області та в її обов`язки входив контроль та організація роботи підпорядкованого підрозділу. Надала показники роботи підпорядкованого підрозділу та інформацію про прийняті заходи щодо активізації слідства у провадженнях і проведення низки слідчих (розшукових) дій, направлених на повне, швидке та неупереджене досудове розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виявлені службовим розслідуванням факти незадовільної роботи очолюваного позивачем підрозділу є належними підставами для застосування до позивача, як керівника такого підрозділу, дисциплінарного стягнення.

При цьому, застосований до позивача вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани є одним з найменш суворих з числа можливих, та є цілком співмірним із допущеними порушеннями.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач, заперечуючи проти притягнення до дисциплінарної відповідальності, жодним чином не спростовує покладені в основу такої відповідальності обставини, які свідчать про незадовільну роботи очолюваного позивачем підрозділу.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кобильник Д.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.