Справа № 640/23292/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Київ № 640/23292/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу:

за позовомГоловного управління Держпраці у Київській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зодчі»
прозастосування заходів реагування,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Держпраці у Київській області (позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зодчі» (відповідач), в якому просить суд прийняти рішення, яким застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинки робіт, а саме: зупинити експлуатацію вантажопідіймальних кранів № 19298, № 19088.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході проведення перевірки підприємства відповідача були встановлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю працюючих з устаткуванням підвищеної небезпеки.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав відсутності порушень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу від 04.09.2018 № 3177, направлення від 04.09.2018 № 5.2/249 посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області проведено планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зодчі» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, результати якої оформлені актом від 08.10.2018 №5.2/313/235А.

За результатами перевірки виданий припис від 09.10.2018 №5.2/313/235П з вимогою усунути порушення.

На підставі наказу Головного управління Держпраці у Київській област від 22.10.2019 №5239, направлення на проведення перевірки від 22.10.2019 №5.2/571 проведено позопланову перевірку ТОВ «Компанія Зодчі» за адресою: вул. Теодора Драйзера, 8-А, кв. 57, м. Київ, 02217, щодо виконання вимог раніше виданого припису Головного управління Держпраці у Київській області від 09.10.2018 №5.2/313/235.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що відповідачем порушено нормативно - правові акти з охорони праці, а саме:

1. Не дотримуються вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: не одержаний дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки (вантажопідіймальні крани). Порушення вимог ст. 21 Закону України «Про охорону праці» п. 11 додатку З «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1107.

2. Не дотримуються вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: вантажопідіймальним кранам не проведено технічний огляд. П. 1 гл. 3 розділ VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання».

3. Не дотримуються вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: вантажопідіймальним кранам не проведено експертне обстеження. П. 1 гл. 4 розділ VI НПАОП 0.00-1.80-18.

Дані правопорушення зафіксовані в розділі V Акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 31.10.2019р. № 5.2/313/491А

Зазначені порушення стали підставою для звернення до суду з даним позовом про застосування заходів реагування до відповідача, у сфері державного нагляду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Законом України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877-V) встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Частиною 5 ст. 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України від 14.10.1992 № 2694-ХІІ «Про охорону праці» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2694-ХІІ) державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Згідно частини першої статті 13 Закону № 2694-ХІІ встановлено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 1 статті 38 Закону № 2694-ХІІ встановлено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань промислової безпеки, охорони праці, безпечного ведення робіт юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю встановлює Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затверджене наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11 серпня 2011 року №826 (далі по тексту - Положення).

Пунктом 1.4 Положення визначено, що загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Згідно п. 2.26 Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки:

- порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра;

- відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

- непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки;

- виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об`єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об`єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня.

Так, ч. 7 статті 7 Закону Закон № 877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до п.1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого Кабінетом Міністрів України» від 11.02.2015 року № 96 (далі по тексту - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.2 Положення № 96).

Правовими положеннями п.п. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення № 96).

Як зазначалось, співробітниками Головного Управління Держпраці у Київській області проведено перевірку ТОВ «Компанія Зодчі» щодо дотримання вимог законодавства про охорону праці та промислової безпеки.

В поданому відзиві, з приводу наведених в акті перевірки порушень та їх усунення, відповідачем надані пояснення, в яких зазначено, в абзаці 4, статті 21 Закону України «Про охорону праці» вказано наступне: «Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

За посиланнями відповідача, що не заперечується позивачем, кран баштовий SMH321 зареєстрований в Головному управлінні Держпраці у Київській області за реєстраційним номером: 19298. Головне управління Держпраці у Київській області є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, отже, відповідно до вимог Закону, одержання дозволу на експлуатацію крана баштового SMH321, під реєстраційним номером 19298, не вимагається.

Вищевказані правові норми є підставою для висновку про те, що відсутність дозволу на експлуатацію крана баштового SMH321, реєстраційний № 19298, не становить порушення чинного законодавства.

Стосовно вимог проведення технічного огляду та експертного обстеження вантажопідіймального крану SMH321, відповідачем повідомлено, що зазначений кран знаходиться в неробочому, складеному положенні та не перебуває в експлуатації. Експертне обстеження та повний технічний огляд буде проведено після монтажу крана в робоче положення перед початком введення його в експлуатацію згідно вимог підпункту 4, пункту 5, глави 3, розділу VI, НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання», де вказано: позачерговий повний технічний огляд обладнання належить здійснювати у разі: демонтажу та встановлення на новому місці.

Проте, на час розгляду справи, доказів усунення порушень, зафіксованих в акті перевірки в частині вантажопідіймального крану № 19088 відповідачем не надано.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з частиною 4 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

В силу положень частини 2 статті 4 Закону України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до частини 1 статті 6 вищезазначеного Закону, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про охорону праці» № 2694-XII роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці", посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Імперативними приписами ч. 1 ст. 246 Господарського кодексу України встановлено, що здійснення будь-якої діяльності, що загрожує життю і здоров`ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється.

А отже, відсутність у роботодавця дозволу під час виконання ним робіт підвищеної небезпеки, а також під час експлуатації машин, механізмів і устатковання підвищеної небезпеки є підставою для зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Враховуючи зазначене та у зв`язку з виникненням умов, за яких подальша експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування та виконання робіт становить небезпеку для життя і здоров`я працюючих та інших людей, є підстави для застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Зодчі» заходів реагування, а саме: зупинити експлуатацію вантажопідіймального крану №19088.

Суд звертає увагу на те, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 194, 241-246, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Київській області задовольнити частково.

2. Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія зодчі»» шляхом зупинення експлуатації вантажопідіймального крану №19088.

3. В решті позовних вимог -відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян