Справа № 640/13722/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Київ № 640/13722/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту відповідач , ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення, що складає 24464.13 грн. з обмеженням максимального розміру пенсії з 16.08.2018 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, що складає 24 464,13 грн. без обмеження максимального розміру пенсії з 16.08.2018;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 з обмеженням максимальної о розміру пенсії з 01.01.2019 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 70% від суми грошового забезпечення відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 № 1-24.2.2/2865/19 без обмеження максимальної о розміру пенсії з 01.01.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 у справі № 640/691/20 зобов`язано Головне управління ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення відповідно до довідки ДП «Украерорух» від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів ДП «Украерорух» від 11.01.2019 № 19 та від 26.04.2019 № 383 з урахуванням проведених раніше виплат. Також додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва віл 15.10.2020 у справі № 640/691/19 зобов`язано Головне управління ПФУ в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70 % від суми грошовою забезпечення відповідно довідки ДП «Украерорух» від 28.05.2019 № 1-24.2.2/2865/19 та наказів ДП «Украерорух» від 11.01.2019 № 19 та від 26.04.2019 № 383 з урахуванням проведених раніше виплат, з 01.01.2019.
На підставі вказаних судових рішень з 01.01.2019 щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений у розмірі 21 270,90 грн. (70 % [відсоткове відношення основного розміру обчисленого, враховуючи вислугу 34 роки] х 30 387,00 грн. [сума грошового забезпечення відповідно до довідки ДП «Украерорух» від 28.05.2019 №1-24.2.2./2865/19). Проте, на переконання позивача, до позивача знову протиправно застосовано відповідачем обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/13722/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.
Крім того, вказаною ухвалою суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) подати до Окружного адміністративного суду міста Києва суду копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
02 липня 2021 року на виконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, представником відповідача направлено до суду копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
20 липня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позову, посилається на те, що позивачу призначено пенсію за вислугу років з 16.08.2018, а отже обставини виплати пенсії позивача підпадали під дію положень абз. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
Також, відповідач звернув увагу суду на те, що рішенням Конституційного суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016, на яке посилається позивач, визнано неконституційними положення щодо тимчасового обмеження пенсій максимальним розміром з 01.01.2016 по 31.12.2016.
Тому, на переконання представника відповідача, дії органів Пенсійного фонду України є правомірними.
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закону №2262-ХІІ), призначену з 16.08.2018 на підставі документів, наданих Київським міським військовим комісаріатом.
До грошового забезпечення для обчислення пенсії враховано: оклад за посадою - 14720,00 грн., оклад за військове звання - 1410,00 грн., відсоткову надбавку за вислугу років 50% - 8065,00 грн, середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, (а саме надбавку за роботу в умовах режимних обмежень) - 269,13 грн. Разом 24 464,13 грн.
Розмір пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 12 «а» Закону обчислений з розрахунку 70% сум грошового забезпечення за 34 роки вислуги років, становить 17 124,89 грн.
Пенсія виплачується з обмеженням максимального розміру: з дати призначення 16.08.2018-14350,00 грн., з 01.12.2018 14 970,00 грн., з 01.07.2019 15640,00 грн., з 01.12.2019 -16 380,00 грн. .
Не погоджуючись з вказаним розрахунком відповідача, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у розмірі 70% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 та від 26.04.2019 №383, без обмежень максимального розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 та від 26.04.2019 №383, без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2020 у справі № 640/691/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2020, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у розмірі 70% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 та від 26.04.2019 №383. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 та від 26.04.2019 №383, з урахуванням проведених раніше виплат.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.10.2020 у справі № 640/691/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 70% від його грошового забезпечення, відповідно до довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 та наказів Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11.01.2019 №19 та від 26.04.2019 №383, з урахуванням проведених раніше виплат, з 01.01.2019.
Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.04.2021 №2600-0310-8/59210, за результатами вказаних рішень Головним управлінням з 01.01.2019 проведено перерахунок пенсії позивача з грошового забезпечення, зазначеного у довідці Державного підприємства «Украерорух» від 28.05.2019 №1-24.2.2/2865/19 у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Після проведеного перерахунку підсумок пенсії склав 21 270,90 грн., однак з урахуванням того, що виплата пенсії позивача проводиться в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, що втратили працездатність.

Крім того вказано, що на виконання рішення суду Управлінням нарахована доплата за період з грудня 2020 року по 30.04.2021 в сумі 2 825,55 грн., яка буде виплачена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Однак, на переконання позивача, до позивача знову протиправно застосовано відповідачем обмеження максимального розміру пенсії, передбаченого частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження її максимального розміру, починаючи з 16.08.2018 та 01.01.2019, суд зазначає наступне.
Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 43 Закону № 2262-XII пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №848-VIII від 24.12.2015 р. ч. 5 ст. 43 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774-VІІІ від 06.12.2016 р., вперше опублікований в газеті "Голос України" 27.12.2016 р. та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".
Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України №1774-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.
Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 по справі №127/4267/17, від 16.10.2018 по справі №522/16882/17, 31 січня 2019 у справі №638/6363/17, 15 квітня 2019 у справі №522/16973/17, 08 серпня 2019 у справі №522/3271/17.
Крім того, згідно з висновками мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. № 4-рп/2016 (п. 7) Конституційний Суд України зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).
В будь-якому випадку відповідні обмеження запроваджені до 31.12.2017 р., тоді як пенсія позивачу призначена з 16.08.2018 р., і на неї вказані обмеження не поширюються.
За таких обставин обмеження максимального розміру пенсії, передбачені ст. 43 Закону № 2262-XII, не підлягають до застосування при визначенні розміру пенсії позивача.
В той же час, відповідні обмеження щодо максимального розміру пенсії передбачені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI, і розмір пенсії позивача обмежено саме згідно з Законом № 3668-VI.
Згідно зі ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з п. 1 р. ІІ Закону "Прикінцеві та перехідні положення" № 3668-VI цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року.
Як зазначено вище, пенсія позивачу призначена з 16.08.2018, і на нього поширюються обмеження максимального розміру пенсії, передбаченим Законом № 3668-VI.
Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії були чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.
Подібна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 06 березня 2017 року в справі № 490/5309/16-а, Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 183/342/17 та від 03.04.2018 по справі №361/4922/17 та відповідає правовій позиції, висловленій в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року по справі № 580/234/19. (постанова Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі №607/7115/17 http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/90264546).
За таких обставин передбачені ст. 2 Закону № 3668-VI обмеження застосовані до позивача правомірно.
Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність відповідачем правомірності прийнятого рішення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-263, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов