Справа № 638/9484/21
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/9484/21
Провадження № 2-а/638/51/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харків Подус Г.С., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Харків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Коновченко Богдана Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача про визнання його дій протиправними, скасування постанови серії ЕАН №4356879 від 15.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а також просив закрити провадження у справі

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції 1 бат. 6 роти Коновченко Б.В. на позивача, ОСОБА_1 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП у зв`язку з здійснення ним зупинки на зеленій зоні (газоні).

З вказаною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що постанова є незаконною та необгрунтовано, оскільки інспектором було порушено процедуру розгляду справи, не дотримано права позивача як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що у вказаній постанові у графі транспортний засіб не вказана марка автомобіля, а також відповідачем у справі не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, водій, керуючи транспортним засобом, здійснив переїзд через бардюр та здійснив зупинку на зеленій зоні (газон), чим порушив п.15.10. є. ПДР - Порушення стоянки, стоянка на газонах.

Посилається на те, що місце зупинки транспортного засобу не є газоном, що підтверджується наданими ним фотозображеннями. Вказує, що відповідачем не було зазначено технічний засіб, яким здійснювалась фіксація порушення, а також посилань на пояснення позивача, на підставі яких поліцейським було зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 25.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 02.12.2021 року отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відзив в передбачуваний ухвалою строк подано не було.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою серії ЕАН №4356879 інспектора УПП молодшого лейтенанта поліції 1 бат 6 роти Коновченко Богдана Вікторовича на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., у зв`язку з тим, що 15.06.2021 року о 21:55 год у місті Харкові, вул. Академіка Павлова, водій, керуючи транспортним засобом здійснив переїзд через бардюр та здійснив зупинку на зеленій зоні (газон), чим порушив п.15,10 є ПДР - Порушення стоянки, стоянка на газонах.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов`язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, а тому, в даному випадку, суд відповідно до ч. 5 ст. 77, ч.3 ст. 205, ст. 286 КАС України безумовно зобов`язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

Крім того, відповідачем при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, є недоведеним.

Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАН №4356879 від 15.06.2021 рокуне відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги позивача у частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі підлягають задоволенню.

При цьому стосовно вимоги про визнання дій інспектора з притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у вказаній частині, а визнання дій відповідача протиправними не входить до компетенції місцевого суду, який розглядає адміністративний позов як суд першої інстанції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки на час подання позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору, суд стягує на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 99, 159, 160-163, 171-2, 246 КАС України, ст.ст.121, 122,126, 247, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора УПП в Харківській області молодшого лейтенанта поліції Коновченко Богдана Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспектора УПП в Харківській області 1 батальйону 6 роти молодшого лейтенанта поліції Коновченко Богдана Вікторовича серії ЕАН №4356879 від 15.06.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції України (р/р2745, МФО 820172, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя