Справа № 160/5808/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 року Справа № 160/5808/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання Дубовику Г.Е.
представника позивача Костюченка М.С.
представника відповідача Левечко О.А.
третьої особи - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Петриківської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 20.10.2020 року №2127-75/VІІ, -
14.04.2021 року позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Петриківської селищної ради, та з урахуванням його уточнення від 31.01.2022 року просила: визнати протиправним та скасувати рішення сесії Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 20.10.2020 року № 2127-75/VІІ Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Дана справа надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду після апеляційного розгляду 20.08.2021 року та була передана судді Кучмі К.С. - 25.08.2021 року.
Ухвалою суду від 26.08.2021 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність ст.ст.160, 161 КАС України.
На виконання ухвали суду, 16.09.2021 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано до суду копію позовної заяви та завірені належним чином додатки до неї для відповідача та оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 908 грн.
Ухвалою суду від 20.09.2021 року було відкрите провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 19.11.2021 року призначено судове засідання по даній справі на 16.12.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також ухвалою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
В доданих документах до позову також відсутня інформація з Реєстру будівельної діяльності, що передбачено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461 (у редакції постанови КМУ від 08.09.2015 р. №750). Крім того, матеріали справи не містять рішення уповноваженого органу про присвоєння адреси об`єкту будівництва, яке приймається на підставі документів, зокрема: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, витяг із Державного земельного кадастру. Вищевказане третьою особою зводиться до незаконного будівництва господарських будівель та споруд чи взагалі існування фактично розташованих таких будівель по АДРЕСА_1 . Крім того, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що вказана третьою особою на графічних матеріалах земельна ділянка потрапляє до території, власником господарських будівель та споруд, яких є ОСОБА_2 . Враховуючи викладене вище, третя особа просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
До суду 25.01.2022 року від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких вони не заперечували проти задоволення даної позовної заяви та зазначили, що рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності". Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті "е" цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.». Таким чином, оспорюване рішення Єлизаветівської сільської ради від 20.10.2020 року №2127-75/VІІ, прийняте до внесення вищезазначених змін до Земельного кодексу України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, як вбачається з поданого позову за позивачем на даній земельній ділянці зареєстроване право на власності на об`єкти: господарські будівлі та споруди, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2020 року № 215742800.
До суду від третьої особи 31.01.2022 року надійшли письмові заперечення про те, що вказані позивачем виправлення не відповідають дійсності технічному паспорту, долученому при поданні нею первісного позову. В експлікації до схеми розташування будівель та споруд під Є-1 визначено «господарську будівлю», при цьому те, що її площа становить саме 7,3 кв.м. не визначено в жодному з аркушів технічного паспорта. Також під №1-7 визначено «споруди», при цьому, даних про те, що під № 6 є огорожа технічний паспорт не містить.
Протокольною ухвалою суду від 31.01.2022 року було відмовлено третій особі у задоволенні клопотання про залишення даної позовної заяви без руху, оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено в повному обсязі судовий збір відповідно до вимог діючого на той час законодавства.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала, а третя особа просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.09.2020 р. третя особа - ОСОБА_1 звернувся до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області з заявою на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення орієнтовною площею 0,22 га в АДРЕСА_1 . До вказаної заяви ним додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Рішенням Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 20.10.2020 р. № 2127-75/VІІ, надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення орієнтовною площею 0,22 га в АДРЕСА_1 (пункт 1).

2. Зобов`язано гр. ОСОБА_1 :

2.1. Замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки суб`єктам господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом.

2.2. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погодити у встановленому законом порядку.

2.3. Після державної реєстрації земельної ділянки, подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Єлизаветівської сільської ради на затвердження.

2.4. Використовувати передану територію за цільовим призначенням.

3. Контроль за виконанням даного рішення покласти на депутатів Єлизаветівської сільської ради.

Рішенням сесії Петриківської селищної ради Дніпропетровської області від 07.12.2020 р. №16 «Про реорганізацію сільських та селищних рад, що увійшли до складу новоутвореної Петриківської селищної ради» було розпочато процедуру реорганізації наступних сільських та селищних рад шляхом їх приєднання до Петриківської селищної ради (), місцезнаходження проспект Петра Калнишевського, 69 смт.Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області 51800: Курилівської селищної ради (), місцезнаходження вул.Щаслива, 58 смт.Курилівка 51840, Іванівської сільської ради (), місцезнаходження вул.Центральна, 72 с.Іванівка 51812, Єлизаветівської сільської ради (), місцезнаходження Центральна площа, 9 с.Єлизаветівка 51831, Лобойківської сільської ради (код ЄДРПОУ 0433881), місцезнаходження вул.Центральна, 86 с.Лобойківка 51830, Чаплинської сільської ради (), місцезнаходження провулок Тихий, 7 с.Чаплинка 51820., Шульгівської сільської ради (), місцезнаходження вул.Центральна, 102 с.Шульгівка 51810. Петриківська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків селищної та сільських рад, зазначених у першому пункті даного рішення.

ОСОБА_2 , із посиланням на статті 124, 120 ЗК України, вважає надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення протиправним.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.4 ст.122 ЗК України).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Як було зазначено вище, спірним рішенням від 20.10.2020 р. № 2127-75/VІІ надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення орієнтовною площею 0,22 га в АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.3. цього рішення визначено, що після державної реєстрації земельної ділянки, слід подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Єлизаветівської сільської ради на затвердження.

В силу ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.5 КАС України).

Суд не вбачає протиправності в прийнятому рішенні від 20.10.2020 р. №2127-75/VІІ, та в порушенні на теперішній час прав, свобод та інтересів позивача.

Так, фактично позивачем заявлені вимоги на майбутнє, оскільки отримавши дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, третя особа не набула жодного права відносно цієї земельної ділянки, так як рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Це саме стосується й посилання позивача на ч.2 ст.124 ЗК України, що суд вважає також позовними вимогами заявленими на майбутнє.

Суд критично відноситься до наданого відповідачем листа від 21.01.2022 року щодо надання інформації про місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0565, а саме про те, що запитуваний наділ знаходиться на території Петриківської селищної ради та потрапляє за межі населеного пункту.

Оскільки відповідно до оскаржуваного рішення від 20.10.2020 р. № 2127-75/VІІ третій особі було надано земельну ділянку орієнтовною площею 0,22 га в АДРЕСА_1 .

Третьою особою було надано копію викопіювання з науково-технічної документації по формуванню території Єлизаветівської сільської ради, АДРЕСА_1 , де вказується, що площа 0,22 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; земельна ділянка відводиться із земель комунальної власності за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування.

В своїх запереченнях третя особа також вказала, що обґрунтування на підтримку позову відповідач наводить норми Земельного кодексу України, які не діяли на час виникнення спірних правовідносин (рішення Єлизаветівської сільської ради від 20.10.2020 року). Щодо визнання відповідачем позовних вимог, то на думку третьої особи, між сторонами домовлено узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, вказане є зловживанням відповідачем процесуальними правами, що визначено ст.45 КАС України.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Петриківської селищної ради (пр.Петра Калнишевського, 69, смт.Петриківка, 51800, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 20.10.2020 року №2127-75/VІІ відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складений 09.02.2022 року.

Суддя К.С. Кучма