Справа № 320/3311/21
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Київ Справа № 320/3311/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом доОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у несформуванні та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за квитанцією від 01.12.2020 № 52977730;

- зобов`язати відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за квитанцією від 01.12.2020 № 52977730.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що він як особа, яка придбала житло вперше, в силу положень абзацу 1 пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а відтак бездіяльність відповідача, що виявилась у незверненні до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області з поданням про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, є протиправною.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/3311/21 та прийнято рішення про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення тексту судового рішення засобами електронного зв`язку у відповідності до положень статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, жодних доказів поважності причин його неподання суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.12.2020 між позивачем - ОСОБА_1 - та юридичною особою - Публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Дінеро актив" - укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною вартістю 2126100,00 грн, який посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Саєнко О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 4589 (а.с. 11-14).

На підтвердження вказаних вище обставин позивачем надано суду інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2020 № 236478455, з якої вбачається, що наведена вище квартира належить ОСОБА_1 на праві власності з 01.12.2020 (а.с.16-18).

За наслідками здійснення операції з купівлі-продажу наведеного вище нерухомого майна позивачем сплачено до Державного бюджету України збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 21261,00 грн (1% вартості квартири), що підтверджується копією квитанції від 01.12.2020 № 52977730 (а.с. 15).

У подальшому представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою (претензією) про звернення до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області з поданням про повернення йому сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна у наведеному вище розмірі (а.с. 19-20).

До вказаної заяви представником позивача приєднано копії наступних документів:

- договору купівлі-продажу від 01.02.2020;

- квитанції від 01.12.2020 № 52977730;

- інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.12.2020 № 236478455;

- паспорту позивача;

- реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача;

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордеру на надання правничої допомоги.

Листом від 12.01.2021 № 1000-0605-8/1876 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило позивачу у поверненні помилково сплачених коштів у зв`язку з неподанням позивачем усіх документів, передбачених пунктом 152 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 03.11.1998 № 1740 у редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23.09.2020 № 866 (а.с. 22).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац 2 пункту 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР).

Пунктом 8 статті 2 цього Закону встановлено, що для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, об`єктом оподаткування є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740).

Так, пунктом 151 Порядку № 1740 передбачено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Перелік осіб та умови, з настанням яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, визначені пунктом 152 Порядку № 1740.

26.09.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23.09.2020 № 866, якою пункт 152 Порядку № 1740 доповнено підпунктами "в" і "г" такого змісту:

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування (абзац 4 пункту 153 Порядку № 1740 в редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23.09.2020 № 866).

Таким чином, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна за винятком тих осіб, які придбають житло вперше, або осіб, які придбавають житло, перебуваючи у черзі на його отримання.

При цьому з 26.09.2020 обов`язковими умовами, за наявності яких нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна вперше здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є подання нотаріусу наступної інформації та документів:

1) заяви фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

2) відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

3) даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Водночас, якщо особа не скористалась правом на подання наведених вище документів на стадії нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, вона не позбавлена права звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України, подавши визначені підпунктом "в" пункту 152 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.11.2021 № 280/9714/20.

Таким чином, можливість формування територіальним органом Пенсійного фонду України подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна вперше ставиться в залежність від подання особою усіх передбачених підпунктом "в" пункту 152 Порядку № 1740 документів.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення (дій, бездіяльності) не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Як вже зазначалось судом вище, позивач стверджує, що нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , за яку ним сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 21261,00 грн, придбано ним вперше.

За наведених обставин позивач, з метою реалізації свого права на повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із відповідною заявою, до якої приєднав ряд документів, серед яких докази, що підтверджують невикористання ним житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, відсутні.

З огляду на викладене відповідач, посилаючись на неподання позивачем усіх документів, передбачених пунктом 152 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 03.11.1998 № 1740 у редакції постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" від 23.09.2020 № 866, відмовив позивачу у поверненні помилково сплачених коштів.

При цьому факт неподання передбаченого наведеною вище нормою повного пакету документів представником позивача не заперечується.

Крім того, жодних документальних свідоцтв, які свідчать про невикористання позивачем житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонд, матеріали справи також не містять.

Таким чином, відмовляючи позивачу у формуванні та поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Разом з тим суд наголошує, що підставою для відмови у задоволенні даного адміністративного позову є відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту подання відповідачу даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Відтак, за умови подання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області усіх передбачених підпунктом "в" пункту 152 Порядку № 1740 документів, позивач не позбавлений права на повернення йому помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Харченко С.В.