Справа № 380/17811/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань закриття провадження у справі

16 лютого 2022 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по листопад 2018 року (включно);

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року(включно) з застосуванням базових місяців січня 2008 року та березня 2018 року з врахуванням проведеної виплати.

Ухвалою від 23.10.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтоване тим, що позов у справі, яка розглядається, та у справі №380/9616/20 є тотожними. Зважаючи на викладене, вважає, що провадження у справі, яка розглядається підлягає закриттю.

Вирішуючи вказане клопотання представника відповідача, суд зазначає про таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Виходячи із засад адміністративного судочинства з конкретним позовом до суду можна звертатися лише один раз.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них збігаються сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови не вважаються тотожними.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18.

У постанові Верховного Суду від 09.10.2018 в справі № 809/487/18, зазначено, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Касаційний суд зазначив, що для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

При цьому суд повинен з`ясувати, за яких конкретних обставин прийняті судові рішення за наслідками розгляду адміністративного позову.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/9616/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.08.2020 у повному обсязі.

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.08.2020 із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року як місяців, з яких починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців), відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Утім, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2021 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/9616/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року у повному обсязі;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

За таких обставин суд відхиляє посилання представника відповідача на висновки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/9616/20 зважаючи на те, що таке не набрало законної сили.

Крім того, суд зазначає про те, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 у справі №380/9616/20, звертав увагу на те, що у вказаній справі індексація не була нарахована та виплачена позивачу з січня 2016 року по листопад 2018 року та дійшов висновку про передчасність визначення базового місяця.

Натомість у вимірі спірних правовідносин відповідач вже провів перерахунок та виплату індексації позивачу за період січень 2016 року листопад 2018 року. Тобто якщо у справі №380/9616/20 позивач не погоджувався із бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації його грошового забезпечення в цілому, то у справі, яка розглядається, звернення до суду зумовлене не згодою позивача із правильністю її проведення та визначення базового місяця.

За таких обставин суд висновує про те, що фактичні обставини у справах є різними, що свідчить про нетотожність позовів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в :
у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя А.Г. Гулик