Справа № 640/62/20
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року

м. Київ

справа №640/62/20

адміністративне провадження № К/9901/41796/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Юрченко В.П., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Горизонти 2005» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року (судді: Парінов А.Б. (головуючий), Беспалов О.О., Грибан І.О.) у справі № 640/62/20.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Горизонти 2005» (далі - позивач, платник податків, ТОВ «Нові Горизонти 2005») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.09.2019 № 2, № 2, № 2.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом, всупереч вимог чинного податкового законодавства було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.09.2019 № 2, № 2, № 2, оскільки висновки відповідача викладені ним у акті перевірки є хибними та такими, які не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням положень податкового законодавства, а також позивач зазначає про помилковість висновків відповідача щодо відсутності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, тоді як такі господарські відносини носили реальний характер, що підтверджується належно оформленими первинними документами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від контрагентів не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення, що є обов`язковою умовою для визнання господарських операцій товарними, а також тим, що податкові накладні, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків.

4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Нові Горизонти 2005» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Нові Горизонти 2005» у повному обсязі.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Нові Горизонти 2005» задоволено повністю. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ «Нові Горизонти 2005» задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.09.2019 № 2, № 2, № 2. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що відповідач не заперечує, що первинні бухгалтерські документи, якими позивач та його контрагенти супроводжували виконання спірних фінансово-господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, дозволяють беззаперечно встановити зміст та обсяги господарських операцій та ідентифікувати осіб, які були їх учасниками та відповідальні за їх здійснення, тоді як посилання контролюючого органу на наявність певної податкової інформації одержаної від інших підрозділів контролюючого органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, та не є беззаперечним доказом відсутності реальності таких господарських операцій. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень (за відсутності обвинувального або виправдувального вироку), порушених, зокрема, за статтею 205 Кримінального кодексу України не спростовує реальних правових наслідків господарських операцій, здійснених між платником податків та його контрагентами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції ГУ ДПС у м. Києві подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2021 року у справі № 640/62/20.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 4 червня 2019 року позивачем було отримано запит ГУ ДПС у м. Києві від 27.05.2019 № 98426/10/26-15-14-02-05 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). 21 червня 2019 року позивачем на вказаний запит контролюючого органу було надано документи, які стосуються господарських взаємовідносин з ТОВ «Апостеріорі», ТОВ «Рембуд-Лайн», ТОВ «Латонік».

Суд апеляційної інстанції встановив та зазначив, що згідно зі змісту наказу про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Нові Горизонти 2005» від 24.07.2019 № 10566 перевірку призначено на підставі п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України та у зв`язку з отриманням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит ГУ ДПС у м. Києві від 27.05.2019 № 98426/10/26-15-14-02-05. Контролюючим органом було прийнято рішення (оформлене наказом) про проведення документальної невиїзної перевірки за відсутності передбачених п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстав, оскільки платником податків було надано на запит контролюючого органу документи, які стосуються господарських взаємовідносин з ТОВ «Апостеріорі», ТОВ «Рембуд-Лайн», ТОВ «Латонік», а контролюючим органом у свою чергу, не вказано, що надані платником податків документи не підтверджують достовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих цим платником податків.

Згідно зі змістом акта перевірки від 12.08.2019 № 530/26-15-14-02-05/37-195681 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Горизонти 2005» копію наказу ГУ ДПС у м. Києві від 24.07.2019 № 10566 та повідомлення від 24.07.2019 № 138889/10/26-15-14-02-05 про проведення перевірки було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ТОВ «Нові Горизонти 2005». Зі змісту наказу про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Нові Горизонти 2005» від 24.07.2019 № 10566 та повідомлення від 24.07.2019 № 138889/10/26-15-14-02-05 встановлено, що перевірка буде проведена у період з 30 липня 2019 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів. Водночас, позивач стверджує, що повідомлення про проведення перевірки було отримано ТОВ «Нові Горизонти 2005» разом з копією наказу 30.07.2019, тобто після початку проведення перевірки контролюючим органом, що підтверджується наявним у справі доказами та не спростовано контролюючим органом.

Судами попередніх інстанцій встановлено зі змісту вказаного акта перевірки, що перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «Нові Горизонти 2005» показників у рядку 01 «Дохід від будь-якої діяльності» за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 ТОВ «Нові Горизонти 2005» встановлено їх заниження у сумі 2 789 974,00 грн, в тому числі за 2016 рік у розмірі 127 490,00 грн, за 2017 рік у сумі 2 662 484,00 грн.

Так, перевіркою встановлено, що згідно з наданими до перевірки документами встановлено здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Нові Горизонти 2005» з ТОВ «Апостеріорі» за грудень 2016 року в сумі 42 500,00 грн, в т.ч. ПДВ - 7 083,00 грн. На підставі рахунку-фактури від 01.12.2016 № сф-0000138/1 ТОВ «Нові Горизонти 2005» придбало товари у ТОВ «Апостеріорі», а саме - ігровий лабіринт Маню з гіркою в зібраному вигляді. На підтвердження взаємовідносин з вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки: рахунок-фактуру, податкову накладну та видаткову накладну, яка зі сторони ТОВ «Апостеріорі» підписана ОСОБА_1 .

Разом з цим, перевіркою встановлено наступну інформацію по вказаному контрагенту позивача: перебуває на обліку в ГУ ДФС у Київській області (м. Бровари). Вид діяльності за КВЕД 46.90-неспеціалізована оптова торгівля. Засновник - « Велмі-Гарант » (код 32309282), «Буд-Інвестментз» (код 38451504). Директор, головний бухгалтер - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 26.07.2016 по 30.03.2017 - ОСОБА_1 . Згідно поданого Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік, основні фонди в складі активів відсутні; згідно поданого Податкового розрахунку сум доходу, врахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2016 рік, штатна чисельність працівників - 3 особи. Остання декларація з податку на додану вартість подана за листопад 2017 року. Згідно ЄРПН ТОВ «Апостеріорі» у грудні 2016 року декларував придбання ТМЦ різної номенклатури. За результатами аналізу наявної податкової інформації встановлено, що ТОВ «Апостеріорі» не декларувало придбання товарів, які в подальшому продані ТОВ «Нові Горизонти 2005». Також, при аналізі інформації з ЄДРСР, а саме - з ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2018 у справі № 756/12341/18 встановлено, в провадженні п`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 07.04.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, з посиланням на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що групою осіб, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи створили злочинну схему для отримання неконтрольованого державою особистого доходу шляхом проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з підконтрольними суб`єктами господарювання, зокрема, ТОВ «Апостеріорі» () та іншими суб`єктами господарювання, які мають ознаки фіктивності, з метою формують податкового кредиту з податку на додану вартість суб`єктам господарювання та надання послуги з мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реальному сектору економіки. Крім того, контролюючим органом отримано пояснення допитаного по кримінальному провадженню, як свідка, директора ТОВ «Апостеріорі» ОСОБА_1 , який зазначив, що не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Апостеріорі». Згідно даних ІС «Податковий блок» відносно господарської діяльності ТОВ «Апостеріорі» заведено Картку суб`єкта фіктивного підприємництва 2846/8/26-54- 21-03 від 06.06.2018, згідно якої, в рамках к/п № 0000073 від 11.08.2016 за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, допитано гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що зареєстрував підприємство за грошову винагороду.

Згідно з наданими до перевірки документами також встановлено здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Нові Горизонти 2005» з ТОВ «Рембуд-Лайн» за грудень 2016 року в сумі 44 990,00 грн, в т.ч. ПДВ - 14 165,00 грн.

На підставі рахунку-фактури від 12.12.2016 № 12/12-10 ТОВ «Нові Горизонти 2005» придбало товари у ТОВ «Рембуд-Лайн». На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: рахунок-фактуру, податкову накладну та видаткову накладну, яка зі сторони ТОВ «Рембуд-Лайн» підписана ОСОБА_8 .

В акті перевірки контролюючим органом зазначено наступну інформацію по вказаному контрагенту позивача: перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві. Вид діяльності за КВЕД 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Засновник, директор, головний бухгалтер - ОСОБА_9 , з 14.06.2016 по 09.06.2017 - ОСОБА_8 . Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік не подавався, що свідчить про відсутність в складі активів основних фондів. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2016 суб`єктом господарювання не подавався, що свідчить про відсутність працюючих. Остання декларація з податку на додану вартість подана за лютий 2017 року. Згідно ЄРПН ТОВ «Рембуд-Лайн» у грудні 2016 року декларував придбання ТМЦ різної номенклатури. За результатами аналізу наявної податкової інформації встановлено, що ТОВ «Рембуд-Лайн» не декларувало придбання товарів, які в подальшому продані ТОВ «Нові Горизонти 2005». Також, при аналізі інформації з ЄДРСР, а саме - з ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі № 757/38447/18-к встановлено, що управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 19.02.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи в період 2015-2017 вчинили ухилення від сплати податків у особливо великому розмірі, шляхом надання відомостей та документів від суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності для подальшого відображення їх в документах податкової та бухгалтерської звітності товариств з метою мінімізації податкового навантаження. Зокрема, встановлено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, вчинили ухилення від сплати податків у особливо великому розмірі, шляхом надання відомостей та документів від суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності для подальшого відображення їх в документах податкової та бухгалтерської звітності ТОВ «РЕМБУД-ЛАЙН» () та ін. ГУ ДПС у м. Києві отримано пояснення допитаного по кримінальному провадженню, як свідка, директора ТОВ «Рембуд-Лайн» ОСОБА_8 , який зазначив, що не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Рембуд-Лайн».

Згідно з наданими до перевірки документами встановлено здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Нові Горизонти 2005» з ТОВ «Латонік» за серпень, вересень, жовтень 2017 року в сумі 2 662 484,40 грн. в т.ч. ПДВ 443 747,40 грн. Перевіркою встановлено, що між позивачем та ТОВ «Латонік» укладено договір № 1007/17 за умовами якого постачальник виконує поставки товарів та комплектуючих, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити в кількості, якості і за ціною згідно з накладною, що додається на умовах зазначених в даному договорі. На підтвердження взаємовідносин із вказаним контрагентом позивачем надано до перевірки копії таких документів: договір, податкові накладні, видаткові накладні та ТТН, які зі сторони ТОВ «Латонік» підписані ОСОБА_8 .

У вказаному акті перевірки зазначено наступну інформацію по вказаному контрагенту позивача. Перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві. Вид діяльності за КВЕД 46.90-неспеціалізована оптова торгівля. Засновник - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Директор, головний бухгалтер - Притула Л.М. з 28.04.2017 - теперішній час. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік не подавався, що свідчить про відсутність в складі активів основних фондів. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2017 суб`єктом господарювання не подавався, що свідчить про відсутність працюючих. Остання декларація з податку на додану вартість подана за червень 2019 року. Також, при аналізі інформації з ЄДРСР, а саме з ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2018 у справі № 757/55681/18-к встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002108 від 27.06.2017 за фактами внесення неправдивих відомостей до установчих та реєстраційних документів ряду суб`єктів господарської діяльності, а також учинення невстановленими особами ряду фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, в особливо великих розмірах, з використанням ряду суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності за ч. 2 ст. 205, ч. 2, 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України. ГУ ДПС у м. Києві отримано пояснення допитаного по кримінальному провадженню, як свідка, директора ТОВ «Латонік» ОСОБА_8 , який зазначив, що не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Латонік».

З огляду на зазначене, контролюючий орган дійшов висновку, що відповідні ТМЦ було отримано ТОВ «Нові Горизонти 2005» від інших постачальників на безоплатній основі, що мало наслідком заниження показника доходів від будь-якої діяльності на суму 2 789 974,00 грн (в тому числі за 2016 рік - 127 490,00 грн, за 2017 рік - 2 662 484,00 грн). Також, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 встановлено його заниження всього у сумі 5 021 925,00 грн, у тому числі за 2016 рік в сумі 22 948,00 грн та за 2017 рік в сумі 479 247,00 грн в результаті допущених порушень податкового законодавства. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за грудень 2016 року, серпень-жовтень 2017 року встановлено його завищення всього у сумі 450 830,00 грн, оскільки не підтверджується отримання ТОВ «Нові Горизонти 2005» товарів від ТОВ «Апостеріорі», ТОВ «Рембуд-Лайн», ТОВ «Латонік». Перевіркою повноти нарахування ПДВ за грудень 2016 року, серпень-жовтень 2017 року встановлено його заниження на загальну суму 419 044,00 грн та завищено від`ємне значення що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 31 786,00 грн.

Контролюючим органом на підставі висновків вказаного акта перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.09.2019: № 2, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 627 744, 00 грн (за податковим зобов`язанням 502 195,00 грн та 125 549,00 грн за штрафними санкціями); № 2, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (сума завищення у розмірі 31 786,00 грн); № 2, яким позивачу збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 523 805, 00 грн (за податковим зобов`язанням 419 044,00 грн та 104 761,00 грн за штрафними санкціями).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ «Нові Горизонти 2005» і ТОВ «Апостеріорі» у грудні 2016 року на підставі укладеного договору, рахунку-фактури № РН-000134/1 від 01.12.2016, видаткової накладної № РН-0000134/1 від 01.12.2016 було здійснено операцію з поставки товару, а саме: ігровий лабіринт Манюляндія, у кількості 1 одиниця, вартістю 42 500,00 грн, у т.ч. ПДВ - 7 083,00 грн. Постачальником (ТОВ «Апостеріорі») було зареєстровано податкову накладну № 4 від 01.12.2016. Оплата вартості товару, а у її складі й ПДВ, підтверджується платіжним дорученням від 12.12.2016 № 2458 на суму 42 500,00 грн. Судом апеляційної інстанції встановлено, що не заперечується відповідачем, що вказані первинні документи містять усі необхідні та достатні відомості, які розкривають зміст та обсяг цієї господарської операції, дату вчинення, ідентифікують сторони, придбаний товар, його кількість та вартість. Також встановлено, що в подальшому придбаний у грудні 2016 року у ТОВ «Апостеріорі» товар, був реалізований позивачем в межах господарської діяльності, що підтверджується Договором № 1/16-723/1 від 08.11.2016, видатковою накладною № РН-0000059 від 01.12.2016, актом приймання-передачі від 01.12.2016, копією ТТН від 01.12.2016, копією банківської виписки від 08.12.2016.

Матеріалами справи також підтверджується, що між ТОВ «Нові Горизонти 2005» і ТОВ «Рембуд-Лайн» у грудні 2016 року на підставі укладеного договору, рахунку-фактури № 12/12/10 від 12.12.2016, видаткової накладної № РН-12-2831 від 28.12.2016 було здійснено операцію з поставки комплектуючих до дитячих ігрових майданчиків на загальну суму 84 990,00 грн, у т.ч. ПДВ - 14 165,00 грн. Постачальником (ТОВ «Рембуд-Лайн») було зареєстровано податкову накладну № 180 від 31.12.2016. Оплата вартості товару, а у її складі й ПДВ, підтверджується платіжним дорученням від 30.01.2017 № 2499 на суму 84 990,00 грн. Вказані первинні документи містять усі необхідні та достатні відомості, які розкривають зміст та обсяг цієї господарської операції, дату вчинення, ідентифікують сторони, придбаний товар, його кількість та вартість.

10 липня 2017 року ТОВ «Латонік» (постачальник) та ТОВ «Нові Горизонти 2005» (покупець) уклали договір № 1007/17 відповідно до умов якого, постачальник виконує поставки товарів та комплектуючих, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити в кількості, асортименті, якості і за ціною згідно з накладною, що додається, та умовах зазначених у даному договорі. Відповідно до умов вказаного договору у періоді серпень-жовтень 2017 року ТОВ «Нові Горизонти 2005» придбало у ТОВ «Латонік» товар на загальну суму 2 662 484, 40 грн, у тому числі ПДВ - 443 747,40 грн, що підтверджується даними наявних у матеріалах справи рахунків-фактур, видаткових накладних, товаро-транспортних накладних та платіжних доручень. Суму ПДВ за операцією позивач включив до податкового кредиту на підставі зареєстрованих постачальником в ЄРПН податкових накладних. Вказані первинні документи містять усі необхідні та достатні відомості, які розкривають зміст та обсяг цієї господарської операції, дату вчинення, ідентифікують сторони, придбаний товар, його кількість та вартість. В подальшому придбаний у ТОВ «Латонік» товар був реалізований позивачем в межах господарської діяльності останнього.

Судом апеляційної інстанції встановлено та зазначено, що висновки вказаного акта перевірки ґрунтуються виключно на наявних в базах контролюючого органу податкової інформації відносно контрагентів позивача щодо відсутності основних фондів, трудових та виробних ресурсів, руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі господарської діяльності, водночас акт перевірки свідчить про те, що контрагенти позивача не перевірялись не зазначено порушення ними податкового законодавства у встановленому порядку. При цьому, доводи контролюючого органу про те, що остання декларація з ПДВ подавалась ТОВ «Апостеріорі» за листопад 2017 року та TOB «Рембуд-Лайн» за лютий 2017 року не свідчать про те, господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами не могли мати реального характеру у грудні 2016 року, а з ТОВ «Латонік» у 2017 року, з огляду на те, що цим контрагентом позивача було подано останню декларацію з ПДВ за червень 2019 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судом апеляційної апеляційної інстанцій окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, щодо оформлення позивачем відповідних первинних документів на підтвердження відповідних даних податкового обліку, ненадання судом належної оцінки тому, що у контрагентів позивача по постачанню товарів та наданні послуг відсутні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності (відповідних виробничих активів та/або трудових ресурсів тощо), а також, щодо ненадання належної оцінки наявності кримінальних проваджень за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтями 205, 212 КК України, зокрема, і щодо посадових осіб контрагентів позивача, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

9. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

11.2. Підпункти 21.1.1-21.1.4 пункти 21.1 статті 21.

Посадові особи контролюючих органів зобов`язані:

21.1.1. дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;

21.1.2. забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій;

21.1.3. забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень;

21.1.4. не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

11.3. Пункти 44.1, 44.2 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

11.4. Пункт 73.5 статті 73.

З метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.

Під час зустрічної звірки здійснюється співставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків.

Під час проведення зустрічної звірки з`ясовуються лише питання, зазначені у письмовому запиті контролюючого органу на проведення зустрічної звірки.

11.5. Пункт 83.1 статті 83.

83.1. Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

11.6. Пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 статті 198.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

11.7. Пункт 201.10 статті 201.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

12. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

12.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

12.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

12.1. Пункт 2.1.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

12.2. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

12.3. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

12.4. Пункт 2.16.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

19. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

22. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.09.2019 № 2, № 2, № 2, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

23. Колегія суддів зазначає, що платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення та оформлення яких чітко передбачено законодавством.

Положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, податковим законодавством встановлені вимоги до належного оформлення первинних документів.

Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У справі, що розглядається, позивачем, як під час перевірки так до судів першої та апеляційної інстанції, було надано документи за господарськими операціями з його контрагентами оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій з вказаним контрагентом, що, в свою чергу, не було спростовано контролюючим органом жодними належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентом за вказаний період.

24. Крім того, щодо посилань контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача ресурсів для досягнення відповідної економічної мети та здійснення господарської діяльності, колегія суддів зазначає наступне. Так, у справі що розглядається, контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент розгляду справи судами) не було доведено та надано належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення та ін. були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару/наданні послуг обумовлених укладеними договорами з позивачем, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку кожного контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

Колегія суддів зазначає, що висновки про відсутність у контрагентів позивача матеріально-технічних ресурсів, як і не подання такими контрагентом звітності, контролюючим органом зроблено на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а, отже, така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

25. Крім того, колегія суддів щодо окремих доводів контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які базувались на посиланнях на інформацію про те, що існують відкриті кримінальні провадження у яких фігурують контрагенти позивача, зокрема: кримінальне провадження № 0000026 від 7 квітня 2016 року в якому вказується, що, зокрема, серед інших юридичних осіб ТОВ «Апостеріорі» використовувалось групою осіб для проведення безтоварних фінансово-господарських операцій, а допитаний в якості свідка директор зазначив, що не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; кримінальне провадження № 0000525 від 19 лютого 2016 в якому вказується, що, зокрема, серед інших юридичних осіб ТОВ «Рембуд-Лайн» використовувалось групою осіб для проведення безтоварних фінансово-господарських операцій, а допитаний в якості свідка директор зазначив, що не мав відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства; кримінальне провадження № 0002108 від 27 червня 2017 в якому вказується, що в переліку суб`єктів господарювання за ознаками фіктивності серед інших фігурує ТОВ «Латонік», зазначає, що відповідачем не було надано до судів першої та апеляційної інстанції жодних допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження таких доводів, посилань підтверджених конкретними даними відповідного кримінального провадження, а також не було надано копій обвинувального або виправдувального вироку відносно незаконної діяльності посадових осіб позивача (його контрагентів) при здійсненні господарської діяльності, за ознаками злочину передбаченого, зокрема статтями 205, 212 Кримінального кодексу України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору, а у справі, що розглядається, відсутні докази на які посилається відповідач, оскільки відповідач зазначає лише про отримання пояснень осіб (посадових осіб контрагентів позивача) з відповідних протоколів без надання пояснень щодо порядку отримання таких (в тому числі з урахуванням вимог процесуального Закону), а тому такі не відповідають вимогам допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 зазначений директором ТОВ «Латонік» з моменту реєстрації цього підприємства та станом на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції продовжує перебувати на вказаній посаді, що підтверджується даними ЄДР ЮО ФОП ГФ. При цьому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що судом першої інстанції не було враховано та надано належної оцінки доводам та доказам позивача (зокрема первинним документам, які надавались позивачем до перевірки контролюючому органу) щодо реальності спірних господарських операцій. Фактично, суд першої інстанції обґрунтовуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, виходив виключно з доведеності контролюючим органом безтоварності господарських операцій здійснених між ТОВ «Нові Горизонти 2005» та ТОВ «Апостеріорі», TOB «Рембуд-Лайн», ТОВ «Латонік» на підставі отриманої відповідачем вказаної інформації та даних без їх відповідного документального підтвердження у відповідності до вимог чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції також встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (що не спростовано та не заперечувалось відповідачем) факт використання ТОВ «Нові Горизонти 2005» придбаних у ТОВ «Апостеріорі», TOB «Рембуд-Лайн», ТОВ «Латонік» товарів у межах господарської діяльності позивача.

26. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченнях (відзиві) на адміністративний позов та апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

27. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року у справі № 640/62/20 слід залишити без задоволення.

29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

30. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2021 року у справі № 640/62/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер В.П. Юрченко Р.Ф. Ханова