Справа № 340/7641/21
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2022-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/7641/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (надалі позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (також відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій, скасування наказу та проекту із землеустрою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить:

- визнати протиправними дії в частині видачі та скасувати наказ №11-13729/14-20СГ від 30.09.2020 про надання третій особі дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області;

- скасувати проект із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не мав права видавати спірний наказ, оскільки він не мав права розпоряджатись спірною земельною ділянкою.

Представник відповідача у поданому до суду відзиві позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні повністю, обґрунтовуючи це тим, що Головне управління лише з 27.05.2021 втратило право на розпорядження землями, які перебували в державній формі власності і отримало пряму заборону на прийняття рішень щодо розпорядження ними. Отже, дії щодо видання оскаржуваного наказу були вчинені у відповідності до норм чинного законодавства та ніяким чином не порушили права позивача (а.с.69-73).

Позивач відповідь на відзив не подавав.

Представник третьої особи у поданих поясненнях підтримав позицію відповідача (а.с.81-84).

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30.09.2020 № 11-13729/14-20-СГ, на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі №340/3373/19, було надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташована на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, орієнтовною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).

На підставі наказу та за заявою ОСОБА_1 , відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою, ФОП ОСОБА_2 було розроблено відповідний проект землеустрою.

Вказаний проект землеустрою погоджений експертом державної експертизи (а.с.45-46), а земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :51:000:0342 (а.с.50-51).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив із наступного.

Згідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України передбачено те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з частиною 2 статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Частиною 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено те, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, зокрема.

Згідно частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Так, частинами 6 та 7 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма кореспондується із положеннями частини 3 статті 123 ЗК України.

Отже, чинним законодавством передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В ході розгляду справи встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 у адміністративній справі № 340/3373/19, яке набрало законної сили 08.09.2020, було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 15 листопада 2019 року з урахуванням правового висновку суду. Як встановив суд у справі, 15 листопада 2019 року позивач звернувся до Управління із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (далі Рада). 16 грудня 2019 року (у місячний строк) Управління прийняло наказ, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із тим, що подані графічні матеріали не відповідають вимогам законів. Наказ не містить жодного обґрунтування невідповідності. Управління повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером :51:000:9327, в масиві якої позивач прагне отримати у власність земельну ділянку, передана у власність Ради на підставі рішення Олександрійської районної ради Кіровоградської області (далі Рада 2) від 27 листопада 2019 року. На запит суду Рада повідомила, що у її власності не перебуває земельна ділянка площею 4,9543 га, яка суміжна з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0646. Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :51:000:9327 не перебуває у власності Ради.

В подальшому, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 у адміністративній справі № 340/622/21, яке також набрало законної сили 25.05.2021, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки с/г призначення для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6559 га, яка розташована на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :51:000:0342, з урахуванням висновків суду. Як встановив суд у цій справі, наказом від 30.09.2020 року за №11-13729/14-20-СГ Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області позивачу, за його заявою, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. За заявою позивача, відповідно до завдання на виконання робіт з розробки проекту землеустрою ФОП ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту. В ході виготовлення проекту землеустрою, на виконання вимог ч.8 ст.118 ЗК України та в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України, позивачем отримано погодження, що відображено у висновку експерта державної експертизи про розгляд документації із землеустрою.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом вже до Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність ради щодо залишення без розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою та зобов`язати її затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки с/г призначення для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6559 га, яка розташована на території Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :51:000:0342. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 відкрито провадження у справі №340/5835/21 за таким позовом, а ухвалою від 20.12.2021 провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №340/7641/21.

Згідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, будь-яких порушень вимог чинного законодавства при прийнятті відповідачем наказу від 30.09.2020 №11-13729/14-20-СГ не встановлено. Також, погодження проекту землеустрою експертом державної експертизи та подальша реєстрація державним кадастровим реєстратором земельної ділянки на підставі поданого проекту землеустрою відповідно до вимог Закону України "Про Державний земельний кадастр" також свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

Щодо посилання позивача на відсутність у відповідача повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, то суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 та Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016, територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане Головне управління Держгеокадастру в області.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Таким чином, до повноважень відповідача, як територіального органу Держгеокадастру належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Кіровоградської області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Держгеокадастр України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Тобто, відповідач є суб`єктом, уповноваженим на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим, письмових доказів щодо передачі спірної земельної ділянки з державної у комунальну власність, станом на день винесення оскаржуваного наказу, суду позивачем не надано. Водночас, з Витягу з Державного земельного кадастру та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що право комунальної власності Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку площею 1,6559 га кадастровий номер: :51:000:0342 зареєстроване тільки 13.09.2021.

Таким чином, вищевказана земельна ділянка, станом на день винесення оскаржуваного наказу, не відносилась до земель комунальної форми власності, а тому наказ від 30.09.2020 №11-13729/14-20-СГ є законним.

При цьому, суд погоджується з тим, що з 27.05.2021 дня набрання чинності Законом України від 28.04.2022 №1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, перелік яких наведено у пункті 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України вважаються землями комунальної власності територіальних громад, і з цього часу розгляд відповідних клопотань громадян, що зацікавлені в одержанні безоплатно у власність таких земельних ділянок віднесено до повноважень відповідних сільських, селищних, міських рад (ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що враховуючи відмову в задоволенні позову, підстави для відшкодування позивачу сплаченого судового збору відсутні.

Щодо відшкодування судових витрат у справі, понесених третьою особою, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 2 статті 139 КАС України, установлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Крім того, згідно ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Виходячи із тлумачення вказаних норм, право на відшкодування судових витрат понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа.

Оскільки, третя особа виступала на стороні відповідача, який є суб`єктом владних повноважень і заперечувала проти позовних вимог, то судові витрати третьої особи не підлягають відшкодуванню на її користь, якби не підлягали відшкодуванню судові витрати понесені відповідачем, незалежно від того як суд вирішив адміністративний позов.

Керуючись ст.ст.9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько