Справа № 540/5346/21
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/5346/21
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Ковальчук І.М. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (надалі позивачі) звернулись до суду з позовом до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області (надалі відповідач, сільрада), в якому заявили наступні вимоги:

- визнати протиправними та скасувати рішення XI сесії Великоолександрівської селищної ради восьмого скликання від 04.08.2021 року №2320 «Про заяву гр. ОСОБА_1 », №2319 «Про заяву гр. ОСОБА_3 » та №2321 «Про заяву гр. ОСОБА_2 » щодо відмов у наданні дозволів щодо розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства «АІДА» земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Чкалівської сільської ради Великоолександрівського району для ведення фермерського господарства, із земель раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування землею (кадастровий номер :06:001:0403), виданого на підставі рішення XIII сесії Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2, загальною площею 54,2 га;

- зобов`язати відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акту на право постійного користування землею (кадастровий номер :06:001:0403), виданого на підставі рішення XIII сесії Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2, загальною площею 54,2 га..

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивачі є членами ФГ «АІДА» і подали до Великоолександрівської селищної ради заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як членам фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), що розташована на території Чкалівської сільської ради Великоолександрівського району для ведення фермерського господарства, із земель, раніше наданих засновнику фермерського господарства. Рішеннями Великоолександрівської селищної ради від 04.08.2021 року №2320, №2319, №2321 відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у зв`язку з тим, що вищевказана земельна ділянка надавалася у користування гр. ОСОБА_4 .. Позивачі вважають таку відмову протиправною, та зазначають, що, по-перше, право безоплатно отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства надано кожному члену фермерського господарства; по-друге, право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства можливе лише якщо така земельна ділянка вже передана такій особі у користування (в той же час ст.ст.118, 121 ЗК України та ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» передбачена можливість кожного громадянина отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства, якщо вона і не перебувала у його користуванні до цього часу). Вважають, що у даному випадку вони і скористалися своїм правом на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) за рахунок земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах постійного користування саме в порядку ст.31 ЗК України, а тому посилання відповідача на ст.32 ЗК України вважають необґрунтованим. Також зазначають, що така підстава для відмови у наданні дозволу відсутня у ст.118 ЗК України. З посиланням на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15.08.2021 року у справі №540/1590/19, просять задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат Ковальчук І.М. в інтересах позивачів подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021 року апеляційний розгляд було призначено у відкритому судовому засіданні на 16.02.2022 року о 10.00 год..

09.02.2022 року від представника позивачів адвоката Ковальчук І.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи внаслідок перебування її на лікарняному.

У судове засідання 16.02.2022 року позивачі в судове засідання не з`явилися та явку свого представника не забезпечили , а від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що наведена представником позивачів інформація щодо причин його неявки в судове засідання не викликає необхідності у відкладенні апеляційного розгляду, оскільки позивачів було завчасно повідомлено про час та місце судового засідання, та останні мали можливість забезпечити участь свого представника в судовому засіданні, і законодавство не обмежує учасників справи у кількості представників, які мають право представляти його інтереси в суді. При цьому, представником позивачів - адвокатом Ковальчук І.М. крім посилань на перебування її на лікарняному, не надано підтверджень факту захворювання цього представника та перебування на лікарняному.

Крім того, представник позивачів мав можливість звернутися до суду з заявою про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що не було зроблено останнім.

З цих підстав колегія суддів відхилили клопотання представника позивачів про відкладення апеляційного розгляду справи та на підставі ч.1 ст.311 КАС України вирішила за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення ХІІІ сесії Великоолександрівської районної Ради народних депутатів Великоолександрівського району Херсонської області від 15.12.1993 року №150 ОСОБА_4 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХС-ІV, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2, загальною площею 54,2 га..

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №015146 Великоолександрівською районною державною адміністрацією Херсонської області 07.02.1994 року зареєстровано Фермерське господарство «АІДА».

Відповідно до статуту ФГ «АІДА», затвердженого протоколом загальних зборів від 22.06.2021 року, членами ФГ «АІДА» є: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

13.07.2021 року позивачі звернулися до Великоолександрівської селищної ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як члену фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель, раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства, згідно Державного акта на право постійного користування землею серії ХС-ІV від 07.02.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2 (кадастровий номер :06:001:0403).

До заяв позивачі долучили копії паспортів та ІПН, Державного акту, виписки з ЄДР юридичних осіб, статуту ФГ в новій редакції.

Рішеннями Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області від 04.08.2021 року №2320, №2321, №2319 відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність як члену фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) із земель, раніше наданих гр. ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акта на право постійного користування землею серії ХС-ІV від 07.02.1994 року, оскільки земельна ділянка надавалась у користування гр. ОСОБА_4 ..

Вважаючи дану відмову протиправною, позивачі звернулися до суду з позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право ОСОБА_4 на користування вказаною земельною ділянкою не було припинено у встановленому законодавством порядку, то відповідач правомірно відмовив позивачам у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у їх власність, як членів фермерського господарства «АІДА», вказаної земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю).

При цьому суд першої інстанції в обґрунтування свого висновку послався на правовий висновок Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.11.2021 року у справі №817/1911/17.

Апелянт не погоджується як з висновками суду першої інстанції, так і з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.11.2021 року по справі №817/1911/17, зазначаючи, що право позивачів, як членів фермерського господарства «АІДА», на отримання у власність в розмірі земельної частки (паю) тієї земельної ділянки, яка колись була передана у користування засновнику цього господарства ОСОБА_4 , не залежить від факту припинення права ОСОБА_4 на користування такою ділянко, оскільки з моменту реєстрації фермерського господарства «АІДА» саме це господарство і є належним користувачем тієї земельної ділянки, яка передавалася засновнику ОСОБА_4 ..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги відхиляє, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно визначився з обсягом нормативно-правового регулювання, яке застосував для вирішення даного спору, а також правильно окреслив головне питання, від якого залежить правильність вирішення даного спору, а саме: чи мають позивачі, як члени ФГ «АІДА», право на отримання безоплатно у власність земельних ділянок із земельної ділянки, яка надавалися засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 у користування для створення фермерського господарства?

В зв`язку з цим суд першої інстанції на підставі ч.5 ст.243 КАС України цілком обґрунтовано врахував висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 03.11.2021 року у справі №817/1911/17, які безпосередньо стосується спірного питання у даній справі, і полягають в наступному:

- оскільки ЗК України встановлює загальний порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування із земель державної і комунальної власності, у тому числі і для ведення фермерського господарства, то в такому ж загальному порядку, передбаченому ЗК України, члени фермерського господарства можуть отримати безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю). При цьому має враховуватися норма, згідно з якою земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом;

- у члена фермерського господарства не виникає право користування земельною ділянкою, яка була надана власником (органом місцевого самоврядування) громадянину (засновнику) у користування для створення такого господарства. Єдиним суб`єктом, який володіє правомочністю користуватися земельною ділянкою, виділеною власником (органом місцевого самоврядування) для створення фермерського господарства, є саме таке фермерське господарство як суб`єкт господарювання;

- право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок із земель, що надавалися у користування засновнику для створення фермерського господарства, не виникає у жодного члена фермерського господарства, в тому числі засновника;

- чинні правові норми Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство» не передбачають права громадянина України використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого фермерського господарства та його реєстрації. Тому земля, надана в користування громадянину України для створення фермерського господарства, вважається такою, яка передана у користування всьому фермерському господарству. Але при цьому, власник землі залишається незмінним - держава або територіальна громада. Фермерське господарство не має в цьому випадку документу, який засвідчував би державну реєстрацію права на землю (права постійного користування) на відміну від громадянина, який отримав земельну ділянку у користування та зареєстрував належним чином такий правочин. Отже, члени фермерських господарств, у тому числі засновник (який отримав земельну ділянку у користування для створення такого фермерського господарства), можуть отримати безоплатно у приватну власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної та комунальної власності у порядку, передбаченому ЗК України, та лише після припинення права власності чи користування такими земельними ділянками у визначеному законом порядку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки право ОСОБА_4 на користування вказаною земельною ділянкою не було припинено у встановленому законодавством порядку, то відповідач правомірно відмовив позивачам у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у їх власність, як членів фермерського господарства «АІДА», вказаної земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю).

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчук І.М. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.