Справа № 200/3737/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Справа№200/3737/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області,

Головного управління Пенсійного фонду Донецької області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № б/н від 16 березня 2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача із урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву позивача від 10 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до спеціального (пільгового) стажу позивача в умовах зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 періоди: з 26 вересня 2002 року по 30 січня 2003 року, з 31 січня 2003 року по 16 жовтня 2007 року, з 21 грудня 2008 року по 11 жовтня 2012 року, з 24 жовтня 2012 року по 21 квітня 2013 року, з 27 травня 2013 року по 28 листопад 2013 року;

- зобов`язати відповідача під час повторного розгляду заяви позивача від 10 березня 2021 року застосувати відносно позивача віковий ценз 50 років, передбачений п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VII утримавшись від вікового цензу 55 років, передбаченого ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10 березня 2021 року вона вернулася до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список № 2).

16 березня 2021 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу та не досягла пенсійного віку.

До пільгового стажу за списком № 2 відповідачем не зараховано періоди роботи позивача з 26 вересня 2002 року по 30 січня 2003 року, з 31 січня 2003 року по 16 жовтня 2007 року, з 21 грудня 2008 року по 11 жовтня 2012 року, з 24 жовтня 2012 року по 21 квітня 2013 року, з 27 травня 2013 року по 28 листопада 2013 року.

Крім цього, на думку позивача відповідач протиправно застосував до неї показник вікового цензу 55 років згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилається при цьому на рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 та зазначає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню 50 років згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає рішення відповідача, яким їй відмовлено у призначенні пільгової пенсії, незаконним та таким, що порушує її права (а.с. 1-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 36-37).

11 травня 2021 року судом від першого відповідача, Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, отримано відзив на позов, в якому управління зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

За записами трудової книжки неможливо визначити періоди пільгової роботи, так як в них відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, також відсутні довідки, підтверджуючі пільговий характер роботи позивача та накази про атестацію робочих місць. До страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи, що зазначені на сторінці 8-9 трудової книжки, оскільки вони відсутні та позивачкою не надавались.

Відповідно індивідуальної відомості про застраховану особу від 11 березня 2021 року та наданих позивачем документів страховий стаж позивача складає 31 рік 02 місяці 28 днів, пільговий - відсутній.

Щодо застосування вікового цензу, про яке просить позивач, управління зазначило, що це є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

За таких обставин позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - у в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу по списку № 2 та в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - у зв`язку із недосягненням пенсійного віку (а.с. 42-46).

Ухвалою суду від 4 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду Донецької області (а.с. 62-63).

У відзиві на позов та додаткових поясненнях другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, з підстав, аналогічних наведеним відзиві на позов першим відповідачем. Крім цього зазначає, що довідка від 17 лютого 2021 року № 26/74, додана позивачем до позову, при зверненні до першого відповідача із заявою про призначення пенсі не надавалась.

Також вказує на відсутність доказів на підтвердження того, що позивачу пропонувалось надати додаткові документи, та на відсутність відомостей за кодом ЗП3013Б1 в довідці ОК-5 за період з 26 вересня 2002 року по 1 січня 2003 року (а.с. 75-83).

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання на 11 серпня 2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 68-69).

Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 7 вересня 2021 року; зобов`язано відповідачів надати суду (а.с. 84-87).

Ухвалою суду від 7 вересня 2021 року відкладено підготовче засідання у справі на 5 жовтня 2021 року; повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області надати суду додаткові докази (а.с. 92-93).

11 жовтня 2021 року на електронну адресу суду надійшли від другого відповідача додаткові пояснення (а.с. 99-102).

У період з 4 по 29 жовтня 2021 року суддя перебувала на лікарняному, у зв`язку із чим підготовче судове засідання по справі, призначене на 5 жовтня 2021 року, не відбулось.

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року вирішено продовжити строк підготовчого засідання та призначено підготовче засідання на 9 листопада 2021 року (а.с. 107-108).

Ухвалою суду від 9 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 7 грудня 2021 року (а.с. 111-112).

Ухвалою суду від 7 грудня 2021 року вирішено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 119).

У період з 13 по 31 грудня 2021 року суддя перебувала у відпустці.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянкою України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 30-33).

Перший відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, є органом державної влади, який виконує у даних правовідносинах владні управлінські функції, перебуває у стані припинення (а.с. 123).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, який виконує у даних правовідносинах владні управлінські функції (а.с. 124).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, 10 березня 2021 року позивач звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, до якої додала скан-копії: паспорту НОМЕР_2 , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва № 256/03-08 від 10 грудня 2008 року, виписки з наказу про атестацію робочих місць № 26/74 від 17 лютого 2021 року, історичної довідки, виданої ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» № 26/74 від 17 лютого 2021 року, виписки з наказу про атестацію робочих місць ВП «Шахта «Новогродівська» № 2169-а від 10 жовтня 2011 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 6 серпня 1993 року, НОМЕР_4 від 28 липня 1989 року, свідоцтв про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 15 червня 1985 року, НОМЕР_6 від 8 червня 1993 року, трудової книжки серії НОМЕР_7 від 13 вересня 1984 року (а.с. 47, 7, 15-33, 49-57, 82-83).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що першим відповідачем було запропоновано позивачу надати додаткові документи.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача НОМЕР_7 від 13 вересня 1984 року, протягом спірних періодів остання працювала:

- з 26 вересня 2002 року по 31 січня 2003 року в Закритому акціонерному товаристві «Машзавод» м. Новогродівкаучнем учнем маляра, зайнятого на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки (запис № 24);

- з 31 січня 2003 року по 16 жовтня 2007 року працювала в Закритому акціонерному товаристві «Машзавод» м. Новогродівка малярем, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки (записи №№ 25-27);

- з 21 грудня 2008 року по 11 жовтня 2012 року в Закритому акціонерному товаристві «Машзавод» м. Новогродівка (з 15 квітня 2011 року перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Машзавод» м. Новогродівка) машиністом (кочегаром) котельної установки (на вугіллі та сланці) (записи №№ 31-35);

- з 24 жовтня 2012 року по 21 квітня 2013 року в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» машиністом (кочегаром) котельної (записи №№ 36-37);

- з 27 травня 2013 року по 28 листопада 2013 року в Приватному акціонерному товаристві «Машзавод» м. Новогродівка машиністом (кочегаром) котельної (на вугіллі та сланці) (записи №№ 38-39) (а.с. 21-29).

Зазначені записи засвідчені відповідною печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають, тобто відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Крім того, згідно відомостей трудової книжки, на підставі наказу по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 261 від 27 жовтня 2000 року підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «маляр», код 450; на підставі наказу по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 480/а від 27 жовтня 2005 року підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «машиніст (кочегар) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятий видаленням попелу», код 786; на підставі наказу по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 401/а від 27 жовтня 2010 року підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «машиніст (кочегар) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятий видаленням попелу» (а.с. 21, 82-83).

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № б/н від 16 березня 2021 року за результатом розгляду заяви позивача та доданих до неї документів позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії; при цьому у даному рішенні зазначено про неможливість визначення за записами трудової книжки періодів пільгової роботи, так як в них відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, та відсутні довідки підтверджуючі пільговий характер роботи та накази про атестацію робочих місць. До страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи, що зазначені на сторінці 8-9 трудової книжки, оскільки вони відсутні. Пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач не досягла (а.с. 7-8).

Як пояснюється відповідачами у відзивах на позов, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Але відомості про кількість спусків під землю, перебування на лікарняному, у страйку, безкоштовній відпустці, інші відомості, які б могли вплинути на визначення часу перебування на пільгових умовах, до трудової книжки не вносяться. Отже, трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи, а не пільгового (а.с. 42-46, 75-83).

Будучи не згодною із рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № б/н від 16 березня 2021 року про відмову у призначенні їй пільгової пенсії з підстав не врахування відповідачем при прийнятті спірного рішення приписів ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, а також з підстав не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів її роботи, позивач звернулась до суду із даним позовом.

При вирішенні даної справи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Статтею 114 Закону України № 1058-IV визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 та 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Згідно абз. 24 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (по списку № 2) є досягнення громадянином відповідного віку, наявність відповідного страхового та пільгового стажу та зайнятість на роботах та посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, протягом повного робочого дня.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

В п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; пунктом 20 Порядку № 637 також передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із трудової книжки позивача, протягом спірних періодів вона працювала на роботах, віднесених до переліку робіт (посад), робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначена обставина не є спірною в межах даної справи.

Щодо іншої умови призначення пільгової пенсії атестаці робочих місць, які займала особа, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умова, суд зазначає наступне.

Згідно п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до пунктів 4.1 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи:

- наказом по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 261 від 27 жовтня 2000 року (відомості щодо якого містяться у вклеєній вкладці до трудової книжки) підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «маляр», код 450 (а.с. 82);

- наказом по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 480/а від 27 жовтня 2005 року (відомості щодо якого містяться у вклеєній вкладці до трудової книжки) підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «машиніст (кочегар) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятий видаленням попелу», код 786 (а.с. 83);

- наказом по ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка № 401/а від 27 жовтня 2010 року (відомості щодо якого містяться у вклеєній вкладці до трудової книжки) підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «машиніст (кочегар) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятий видаленням попелу» (а.с. 21);

- наказом по ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 2169-А від 10 жовтня 2011 року (з додатками), копія якого наявні в матеріалах справи та додавалась позивачем до заяви про призначення пенсії, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 професії «машиніст (кочегар) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятий видаленням попелу» (а.с. 18-20).

Отже, робота позивача малярем у періоди з 26 вересня 2002 року по 26 жовтня 2005 року (включно) ПАТ «Машзавод» була атестована належним чином; робота позивача машиністом (кочегаром) котельної (на вугіллі та сланці), в тому числі зайнятим видаленням попелу на ПАТ «Машзавод» (з 21 грудня 2008 року по 11 жовтня 2012 року) та на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» (з 24 жовтня 2012 року по 21 квітня 2013 року) також була атестована належним чином.

Разом із цим атестація робочого місця позивача (маляр) у період її роботи з 27 жовтня 2005 року по 16 жовтня 2007 року на ПАТ «Машзавод» - не підтверджена матеріалами справи.

Також суд зазначає, що трудова книжка позивача та надані нею до пенсійного органу інші документи не містять відомостей щодо зайнятості позивача на посадах (роботах) протягом спірних періодів протягом повного робочого дня (уточнюючі довідки щодо цих періодів, які б містили відповідні відомості, позивачем до заяви від 10 березня 2021 року не додавались.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що за відсутності додаткових документів, ніж були надані позивачем відповідачу (докази на підтвердження атестації робочого місця позивача (маляр) за період її роботи з 27 жовтня 2005 року по 16 жовтня 2007 року, докази на підтвердження зайнятості позивача повний робочий день у спірні періоди) - пенсійний орган правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача за списком № 2 спірні періоди.

Щодо посилань позивача на те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу у розділі «Відомості про спецстаж» містяться відомості з кодом обліку спецстажу ЗП3056А3 по підприємству ПАТ «Машзавод» м. Новогродівка за 11 місяців 2003 року, 2004-2006 роки, 9 місяців 2007 року, 11 днів 2008 року, 12 місяців 2009 року, з 01 січня 2010 року по 11 жовтня 2012 року, з 27 травня 2013 року по 28 листопада 2013 року (а.с. 13-14), суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) у Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що ані Порядком № 637, ані Порядком № 383, ані Порядком № 22-1 не передбачено при розгляді питання про призначення громадянам пенсії (в тому числі на пільгових умовах за списком № 2) використовувати дані реєстру при вирішенні питання про наявність/відсутність у особи пільгового стажу.

Як вже зазначалось судом, пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження т р у д о в о г о стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом із цим у п. 20 цього Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або

за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, в який періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена

довідка.

Отже, відомості реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не можуть підтверджувати пільговий стаж особи.

Разом із цим суд зазначає, що пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно абзаців 1 та 3 п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються у відповідному журналі. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.2 цього ж Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно абз. 2 п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, надає […] допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку (в тому числі непрацюючим особам, які звернулись за призначенням пенсії), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як вже зазначалось судом, відповідачем при прийомі документів від позивача, а також і після прийняття Донецьким окружним адміністративним судом рішення № 200/9285/20-а, не вимагалось від позивача надати додаткові документи (у наданій суду розписки-повідомленні відсутні записи про це), а також у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження виконання управлінням приписів пунктів 1.7 та 3.3 Порядку № 22-1 щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії.

Отже, відповідачем при розгляді заяви позивача від 14 вересня 2020 року не були в повній мірі дотримані нормативно-правові приписи Порядку № 22-1 та не враховані всі обставини.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що Рішення відповідача № б/н від 16 березня 2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - є необґрунтованим, а тому неправомірним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача у відповідній частині позовних вимог - підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути її заяву від 10 березня 2021 року про призначення їй пенсії.

Разом із цим враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального (пільгового) стажу позивача в умовах зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 періодів роботи останньої: з 26 вересня 2002 року по 30 січня 2003 року, з 31 січня 2003 року по 16 жовтня 2007 року, з 21 грудня 2008 року по 11 жовтня 2012 року, з 24 жовтня 2012 року по 21 квітня 2013 року, з 27 травня 2013 року по 28 листопада 2013 року.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача під час повторного розгляду заяви позивача від 10 березня 2021 року застосувати відносно позивача віковий ценз 50 років, передбачений п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VII, утримавшись від вікового цензу 55 років, передбаченого ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII, суд зазначає, питання застосування відносно позивача вікового цензу для призначення п і л ь г о в о ї пенсії за списком № 2 не є спірним в межах даної справи, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідач відмовив в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу (відсутністю документів, які б підтвердили зазначений пільговий стаж).

Відмова на підставі вікового цензу (55 років) зазначена у рішенні як підстава для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - що не оскаржується позивачем в межах цієї справи.

Суд зауважує, що станом на час звернення позивача до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах позивач досягла віку, передбаченого ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме - 52 років 6 місяців для жінок, що народилися з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

При вирішенні питання - кого саме з відповідачів необхідно зобов`язувати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, суд виходить з того, що станом на час розгляду справи саме на другого відповідача покладені повноваження, права та функції Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, як наслідок, зобов`язальні дії мають бути покладені саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції № 0.0..1 від 26 березня 2021 року, при подачі цього позову позивачем було сплачено 908,00 грн судового збору (а.с. 6).

Враховуючи, що основні позовні вимоги позивача (щодо визнання неправомірним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та щодо пенсійного органу повторно розглянути заяву позивача про призначення пільгової пенсії), за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню, беручи до уваги, що інші позовні вимоги позивача є похідними від основних позовних вимог і судовій збір щодо цих позовних вимог окремо позивачем не сплачувався, суд вважає за необхідне стягнути з пенсійного органу суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із даним позовом, в повному обсязі.

Беручи до уваги, що станом на час розгляду справи саме на другого відповідача покладені повноваження, права та функції Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, судовий збір має бути стягнуто на користь Державного бюджету України з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6), Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № б/н від 16 березня 2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 березня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна