Справа № 487/8710/21
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 487/8710/21 провадження №2-а/489/68/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання ЄлишевоїА.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ілляшенка Віталія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом, в якому просив поновити строк на оскарження постанови серії ЕОА № 4617563 від 11.08.2021, визнати протиправними дії командира взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ілляшенка В.А. та скасувати постанову серії ЕОА № 4617563 від 11.08.2021, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Як на підставу позовних вимог вказав, що 11.08.2021 приблизно о 05:30 год. , рухаючись на службовому автомобілі, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Скороходова в м.Миколаєві, був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 , який повідомив йому, що на автомобілі, яким він керував, не освітлений номерний знак, що є порушенням пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху). Вказує, що перед початком руху ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення, в тому числі заднього номерного знаку. На якому від поганого стану доріг лампочка відійшла від клеми утримання. На місці зупинки усунув зауваження поліцейського та продовжив рух, відповідно до подорожнього листа. Працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу постанову по притягнення до адміністративної відповідальності не складав, перевірив водійське посвідчення і більше нічого не запитував та про накладення штрафу не повідомляв. Про накладення штрафу дізнався лише 26.11.0221, коли на телефон надійшло СМС-повідомлення з банку про блокування карткового рахунку на заробітну плату, відповідно до постанови державного виконавця від 24.11.2021. Від державного виконавця стало відмово, що на примусовому виконані перебуває виконавче провадження № 67543309 за постановою УПП в Миколаївській області про стягнення штрафу в розмірі 1700,00 грн.

З оскаржуваною постановою позивач не погоджується, так як її складено з порушенням норм матеріального та процесуального права, викладене в ній не відповідає дійсним обставинам справи, фактично самого розгляду справи з дотриманням вимог КУпАП поліцейським проведено не було та механічне винесення постанови відбулося без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Також поліцейським було порушено право позивача на захист. Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 09.12.2021 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Направлена позивачу на адресу реєстрації місця проживання судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини першої статті 127 КАС України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду 15.02.2022 направив відзив на позовну заяву.

У відзиві вказано, що під час патрулювання співробітником патрульної поліції ОСОБА_2 , разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій керував транспортним засобом DAF з державним номерним знаком НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , без освітлення номерного знаку, що є порушенням підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_3 , представився, пояснив суть правопорушення, причинну та підстави перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1, підпункті «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, що водій виконав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та винесено постанову про накладення стягнення в розмірі 850,00 грн. відповідно до санкції статті закону. Згідно статті 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, але так як позивач відмовився отримувати копію постанови на місці, її копію було направлено за місцем його проживання.

Факт правопорушення відповідач підтвердив копією постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АЕВ № 4617563 від 11.08.2021 вбачається, що 11.08.2021 о 05:12 в м.Миколаєві по вул.Кузнецькій (Скороходова), 18 водій керував транспортним засобом з причепом ДНЗ НОМЕР_2 у якого номерний знак був неосвітлений в темний час пори доби, чим порушив підпункт «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зроблених відміток в постанові,. позивач відмовився від отримання постанови та вона була надіслана рекомендованим листом від 11.08.2021 за вих № 14021.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Пункту 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частина друга статті 122 КУпАП).

Відповідно до частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (частина п`ята статті 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.31.1. Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною шостою статті 121 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський мав право винести постанову без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною шостою статті 121 КУпАП, є керування позивачем транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах стосовно оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію відносно предмета доказування. Предметом же доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно викладеного у позові, позивач не оспорює факт керування транспортним засобом з не освітленим номерним знаком в темну пору доби. Навпаки, вказаний факт підтвердив, пославшись на те, що порушення усунув на місці зупинки.

Доводи відповідача про те, що поліцейським відносно нього на місці постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не складалася, спростовуються змістом постанови, де в пункті 2 місцем розгляду справи вказано адресу: АДРЕСА_1 .

Також з постанови вбачається, що особа, відносно якої її складно, відмовилася від підпису в графі по роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП та строку оскарження, а також отримання постанови, у зв`язку із чим постанову було направлено на адресу позивача рекомендованим листом від 11.08.2021.

Досліджена судом постанова також містить всі необхідні данні, які встановлені для її оформлення.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про порушення позивачем вимоги підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, а тому інспектором патрульної поліції правомірно прийнято оскаржувану постанову, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штраф.

Доводи позивача, що перед виїздом ним було перевірено освітлення номерного знаку та порушення було усунуто безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, не є підставою для задоволення позову, оскільки законодавством встановлена заборона керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.

Щодо порушення поліцейським порядку притягнення до адміністративної відповідальності, таких порушень судом не встановлено. Крім того, наведений у постанові порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення стягнення, відповідає рапорту ОСОБА_2 , який доданий до відзиву, та доводам представника відповідача, викладених у самому відзиві.

При вирішенні клопотання позивача про поновлення строк оскарження постанови суд виходить з наступного.

Згідно частини першої четвертої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За частиною четвертою статтею 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ухвали від 21.01.2022 при відкритті провадження у справі клопотання позивача про поновлення строку оскарження постанови судом не вирішувалося.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач відмовився від отримання оскаржуваної постанови, у зв`язку із чим її було надіслано на його адресу рекомендованим листом (згідно відмітки в постанові). Між тим, доказів фактичного направлення постанови позивачу матеріали справи не містять.

Як зазначає позивач, з оскаржуваною постановою він ознайомився 26.11.2021 після того як дізнався про арешт свого карткового рахунку в банку та отримання від державного виконавця доступу до АВСВП. Після чого звернувся із скаргою до суду.

Враховуючи наведене та те, що постанову позивач фактично отримав 26.11.2021, а до суду він звернувся 06.12.2021, суд вважає, що наявні підстави для поновлення позивачу строку на оскарження постанови, яка небула ним отримана при складанні.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови задовольнити.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до командира взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ілляшенка Віталія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 17.02.2022.

Суддя І.В. Коваленко