Справа № 640/32310/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «Екометал» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПС України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.12.2020 №34589/6/99-00-06-03-01-06 про залишення скарги без розгляду;

- зобов`язати відповідача розглянути скаргу ТОВ «СП «Екометал» від 18.11.2020 №165 (вх.№44685/6 від 23.11.2020) щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54, відповідно до вимог ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) повинна бути подана в протягом 10 календарних днів з моменту її отримання, однак такий строк позивачем пропущено, крім того, оскаржуване рішення ДПС України не може бути предметом оскарження, оскільки не несе правових наслідків для позивача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що ним не порушено 10-денний строк на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного провадження та за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

В апеляційній скарзі відповідач просив провести розгляд справи за участі сторін, однак, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, з огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався в порядку спрощеного провадження і участь сторін під час апеляційного розгляду справи не є обов`язковою, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.10.2020 ГУ ДПС у Хмельницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-72281-54, відповідно до якої станом на 30.09.2020 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 129166,00 грн (а.с.9).

Не погодившись із вказаною вимогою позивач оскаржив її в адміністративному порядку до ДПС України, рішенням якої від 09.12.2020 №34589/6/99-00-06-03-01-06 скаргу позивача залишено без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що спірне рішення не відповідає критеріям, які встановленні частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 56.1 ст.56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником.

Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги платника єдиного внеску понад встановлений строк, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилається протягом 20-денного строку або протягом строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) податкового органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №178/28308, затверджено Порядок розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу (далі - Порядок №1124), який визначає процедуру подання та розгляду контролюючим органом скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктами 1-3 р.IV Порядку №1124 визначено, що контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Скарга на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу подана з дотриманням порядку і строків, визначених пунктом 3 розділу II та пунктом 1 розділу IІІ цього Порядку, зупиняє строки їх сплати до винесення рішення контролюючим органом вищого рівня або дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі якщо останній день строків, зазначених у пункті 1 цього розділу, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Скарга, подана з порушенням порядку і строків, визначених пунктом 3 розділу II та пунктом 1 розділу IІІ цього Порядку, а також відкликана відповідно до цього Порядку, не підлягає розгляду контролюючими органами, про що виноситься рішення.

Відповідно до п.3 розділу II Порядку №1124 строк, встановлений для подання первинної скарги, не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скаргу та інші документи до неї передано на пошту. Датою передачі скарги на пошту вважається дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку на конверті або в повідомлені про вручення поштового відправлення.

Рішення ДФС, прийняте за розглядом скарги, може бути оскаржене в судовому порядку (п. 6 розділу III Порядку №1124).

Як на підставу для прийняття рішення про залишення скарги позивача без розгляду, ДПС України посилається на пропуск ним десятиденного строку на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54.

З наявного в матеріалах справи копії конверта, адресованого ТОВ «СП «Екометал» зі штриховим ідентифікатором №162 (а.с.9-10) вбачається наявність на ньому датованого відтиску штемпеля ВПЗ 09.11.2020, який свідчить на користь позиції позивача про отримання ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54 саме 09.11.2020.

При цьому, в оскаржуваному рішенні ДПС України від 09.12.2020 №34589/6/99-00-06-03-01-06 зазначено, що скарга ТОВ «СП «Екометал» передана на пошту 19.11.2020, тобто в межах встановленого десятиденного строку на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54.

Колегія суддів звертає увагу, що до суду першої інстанції відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження дати отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54, при цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Належним підтвердженням дати отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) може бути рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду відповідач його до суду не надав.

В силу ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем було подано нові докази, а саме інформацію про відстеження поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором №162 та копію листа УДППЗ «Укрпошта» від 26.04.2021 №33-А-2838, які не були подані до суду першої інстанції. При цьому відповідачем не наведено жодних причин, які унеможливили подання вказаних доказів до суду першої інстанції, внаслідок незалежних від апелянта обставин.

Отже, суд апеляційної інстанції не може прийняти вказані докази.

В той же час, в листі УДППЗ «Укрпошта» від 26.04.2021 №33-А-2838 зазначено, що рекомендований лист №162 від 05.11.2020 на адресу ТОВ «СП «Екометал» вручений 06.11.2020 представнику товариства Галицькій С. без пред`явлення довіреності.

Таким чином, подані скаржником докази не підтверджують факт отримання 06.11.2020 листа №162 із вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54 уповноваженим представником ТОВ «СП «Екометал».

Наведене свідчить про безпідставність висновків відповідача щодо порушення позивачем строків подання скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2020 №72281-54, а тому рішення від 09.12.2020 №34589/6/99-00-06-03-01-06 про залишення скарги позивача без розгляду не може вважатись законним і правомірним та підлягає скасуванню.

Щодо тверджень апелянта про не порушення оскаржуваним рішенням прав та інтересів позивача і не створення ним жодним правових наслідків для ТОВ «СП «Екометал» колегія суддів звертає увагу на наступне.

Право позивача на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки), так само як і обов`язок відповідача розглянути таку скаргу із прийняттям вмотивованого рішення, прямо визначені положеннями законодавства, норми якого викладено вище.

В даному випадку, відповідач усунувся від розгляду скарги ТОВ «СП «Екометал», залишивши її без розгляду, без надання належної оцінки наведеним у скарзі доводам із прийняттям вмотивованого рішення по суті такої скарги, чим порушив права позивача на досудове вирішення спору в порядку адміністративного оскарження.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 18.06.2019 у справі №826/7961/16, від 06.02.2020 у справах №810/101/16 та №620/228/19, від 26.03.2019 у справі №810/1710/16 та від 11.06.2019 у справі №826/24656/15 стосувались оскарження рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками розгляду скарг по суті, за результатом чого в задоволенні скарг платників податків було відмовлено. Однак, у даній справі спір стосується саме правомірності рішення контролюючого органу про залишення скарги без розгляду, без прийняття вмотивованого рішення за наслідками розгляду скарги по суті, а тому позиції Верховного Суду, викладені у наведених апелянтом постановах, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 16 лютого 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова