Справа № 330/2432/21
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2432/21

2-а/330/2/2022

"14" лютого 2022 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Врубель Дмитра Павловича (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29) про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Врубель Дмитра Павловича про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовую тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 991111 від 26.09.2021 відповідачем поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Врубель Дмитром Павловичем позивача - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 121 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривня 00 копійок. Із вищевказаної постанови вбачається, що позивач «26.09.2021 року о 12.35 годині, на автодорозі смт. Якимівка с. Новоданилівка, водій керуючи т.з.ЗАЗ1102 д.н.з. НОМЕР_1 керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст. 121 КУпАП, а також відсутній правий задній бризговик чим порушив п.31.4Е накладено штраф в розмірі 510 гривня». Оскаржувана постанова винесена безпідставно та незаконно з огляду на наступне. Позивач 26.09.2021 року, приблизно о 12.35 годині рухався по автодорозі Якимівка-Новоданилівка, будучи пристебнутим ременями (пасками) безпеки. На задньому та бокових склі автомобіля наклеєно затемнююча плівка. Патрульний автомобіль був припаркований на узбіччі автодороги. Інспектори зупиняли «вітчизняні» транспортні засоби, які рухались в обидві сторони автодороги. Пасок безпеки був відстебнутий, бо я доставав водійське посвідчення та Свідоцтво про реєстрацію ТЗ з бардачку салону ТЗ. Перед виїздом він перевірив технічний стан та комплектність транспортного засобу, але під час руху транспортного засобу по автодорозі з незадовільним покриттям один з Фартухів відпав. Обійшовши декілька разів транспортний засіб інспектор повідомив мене, що на транспортному засобі відсутній задній правий бризговик. Таким чином, він не порушував правил дорожнього руху і не вчиняв жодного адміністративного правопорушення. Вважає, що Порушено порядок розгляду адміністративної справи. Відповідачем положень закону ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», ст..ст.258, 276, 283 КУпАП не дотримано та було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Разом з тим, після висловлення звинувачень відповідач пішов до свого патрульного автомобіля де виніс оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не були роз`яснені права особи, що притягується до відповідальності, про що Позивачем було зазначено у самій оскаржуваній Постанові та надано Пояснення на окремому аркуші. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом. Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а). Відповідачем не досліджувалось жодного доказу, окрім його власних припущень, які б підтверджували вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювався фото або відеозапис ймовірного адміністративного правопорушення, що свідчить про його відсутність. Таким чином, вважаю що вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення недоведена. Про це зазначалось у його поясненні до Постанови на окремому аркуші. Також відповідачем було порушено його право на захист, як зазначено Відповідно до п.24-27 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а. Крім того, згідно з пунктом 4 ст.IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 - Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення (далі за текстом Інструкція) - Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, про що зазначено в додатковому поясненні та зроблено відмітку в Постанові № БАА 991111 від 26.09.2021 року. Зазначені вимоги Інструкції відповідачем виконані не були. На зворотній стороні оскаржуваної постанови існує роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак можливість з ними ознайомитись була надано позивачу виключно після прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності і вручення примірника постанови. Відповідно до абз. 1,2 ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У справах про адміністративні правопорушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Як зазначено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а (https://reyestr.court.gov.ua/Review/90264746) -п.30-35. Оскаржувана постанова не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, в самій постанові немає жодного посилання на дослідження доказів, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке мене притягнуто до відповідальності, що підтверджується порожнім пунктом 7 Постанови «До постанови додаються». Крім того, в силу абз.2 ч.2 ст.77 КАС України, суб`єкт владних повноважень (відповідач) не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, тобто не може посилатись як на доказ в даній справі на технічний пристрій, яким здійснювався відеозапис, на сам відеозапис, зроблений технічним засобом та на будь-які інші документи. Відповідачем до відзиву на позовну заяву може бути додано оптичний диск з місця події. Позивач вважає, що таким чином, наданий суду відеозапис з невідомого приладу не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України. Як уже зазначалось раніше, Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а). Таким чином, наданий суду відеозапис на оптичному диску не є належним доказом в розумінні ст. 73, ст. 70 КАС України, оскільки не містить інформацію щодо предмету доказування. У оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний пристрій за допомогою якого здійснювалось фіксування правопорушення. Також позивач зазначає про недопустимість поєднання розгляду двох правопорушень в одній справі про адміністративне правопорушення та винесення однієї Постанови. Відповідно допункту 3 Розділу V Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердження Інструкції Наказ від 07.11.2015 № 1395, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36 КУпАП). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено до міськрайонного суду у порядку, визначеному КАСУ, з особливостями, встановленими КУпАП. Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 15 000,00 (п`ятнадять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України докази понесених позивачем судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Враховуючи вищесказане, представник позивача просить суд, постанову серії БАА № 991111 від 26.09.2021 року щодо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.121 КУпАП і застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривня 00 копійок. скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області Кравченко О.М. надав суду відзив на позовну заяву щодо оскарження постанови серії БАА № 911111 від 26.09.2021 року щодо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.121 КУпАП, мотивуючи тим, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення. Відповідно до п.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція. Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Підпунктом 31.4.7е) пункту 31 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання Правил дорожнього руху України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики. Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Підпунктом 2.3в) пункту 2.1 Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів Правил дорожнього руху України визначено, що на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) водій зобов`язаний користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Додана до позовної заяви постанова серії БАБ № 991111 від 26.09.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Мелітопольського РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Врубель Дмитром Павловичем з огляду на те, що позивач керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки який передбачений конструкцією авто, а також на ТЗ позивача був відсутній правий задній бризговик. Поліцейський Врубель Дмитро Павлович виявив 26.09.2021 о 12 год. 35 хв. на ділянці автодороги смт. Якимівка - с. Новоданилівка Запорізької області факти адміністративних правопорушень - ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що обладнаний засобами пасивної безпеки бувши не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України - - порушення правил користування ременями безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, на ТЗ позивача відсутній задній правий бризговик, що є порушенням п. п. 31.4.7е) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Щодо посилання позивача на ту обставину, що справа про адміністративне правопорушення розглянута не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу, суд зазначає таке. Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127- 1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. З огляду на викладене вище, ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог статті 276 КУпАП, у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці. ГУНП вважає безпідставними доводи позивача про недотримання процедури розгляду справи, оскільки позивачем не надано доказів того, що він вимагав надання йому правової допомоги під час накладення на нього стягнення, або просив відкласти розгляд справи, відомостей про протилежне позивачем в позові не зазначено. Щодо не зазначення у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію правопорушення - - на ТЗ позивача був відсутній задній правий бризговик, ГУНП зазначає , що дане правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі. Відсутність цих відомостей не спростовує факт вчинення позивачем даного правопорушення. ГУНП вважає необгрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо невідповідності дій поліцейського, який склав постанову, вимогам КУпАП. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КУпАП. ГУНП наголошує, що стягнення, передбачене ч.ч. 1, 5 статтею 121 КупАП, накладено поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Мелітопольського РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Врубель Дмитром Павловичем у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серії БАБ № 991111 від 26.09.2021. ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко убачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності а також фото, що фіксують відсутність на ТЗ позивача заднього правового бризговика, що є порушенням п. п. 31.4.7е) ПДР України, та є адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 121 КУпАП. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП України). На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області в повному обсязі.

У судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області Кравченко О.М. у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву.

Відповідач, поліцейський СРПП ВП № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Врубель Д.П. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Згідно до положень ч. 3 статті 268 КАС України, неприбуття до судового засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи це, на підставі положень статті 268 КАС України, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, та приходить до висновку про те, що у даному разі його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно до вимог статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки у даному разі оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності цього рішення законодавством покладено на відповідача.

Однак, відповідач цього обов`язку, на думку суду, не виконав. Так, у відзиві, наданому відповідачем, не зазначено жодного доказу на підтвердження правомірності винесення постанови, не конкретизовано обставини скоєння правопорушення, не зазначено чому після висловлення звинувачень у скоєнні позивачем адміністративних правопорушень, відповідач пішов до свого патрульного автомобіля де виніс оскаржувану постанову.

При цьому, позивач посилається на те, що відповідач при винесенні відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності 26.09.2021 року порушив вимоги статті 245 КпАП України, не з`ясувавши усіх обставин вчинення правопорушення, а саме не перевіривши доводи позивача про те, що перед виїздом він перевірив технічний стан та комплектність транспортного засобу, але під час руху транспортного засобу по автодорозі з незадовільним покриттям один з бризговиків відпав. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не були роз`яснені права особи, що притягується до відповідальності, про що Позивачем було зазначено у самій оскаржуваній Постанові та надано Пояснення на окремому аркуші.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань позивача.

Крім того, з постанови, яку оскаржує позивач та копія якої додана до матеріалів позову, також не вбачається, що особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснювалися її процесуальні права та обов`язки, встановлювалися обставини, що мають значення при визначенні розміру стягнення (матеріальне становище місце роботи, дохід, інформація щодо складу сім`ї правопорушника, наявність на його утриманні непрацездатних осіб).

Також з тексту постанови не вбачається, що були з`ясовані усі обставини справи.

Таким чином, в ході розгляду справи, на думку суду, встановлено, що відповідачем не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 121 КпАП України. Однак, як вбачається з пояснень та доводів позивача він не порушував правил дорожнього руху і не вчиняв жодного адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові серії БАБ № 991111 від 26.09.2021 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності суттєвих порушень при винесенні відповідачем відносно нього постанови про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 року.

Згідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підставами для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до статей 284 та 247 КпАП України є, зокрема, відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні було встановлено те, що з оскаржуваної постанови не вбачається наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а відповідачем жодного доказу на підтвердження цього (як на правомірність прийнятого рішення) надано не було, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 246, 250, 268, 286 КАС України, ст. ст. 121, 247, 284 КпАП України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАБ № 991111 від 26.09.2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову серія БАБ № 991111 від 26.09.2021 року винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Врубель Дмитра Павловича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.5 ст.121 КУпАП за постановою серії БАБ № 991111 від 26.09.2021року на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі за постановою серії БАБ № 991111 від 26.09.2021 року - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Тетяна НЕСТЕРЕНКО