Справа № 640/16061/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Київ № 640/16061/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,
розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні перерахунку та невиплаті з січня 2020 року розміру доплати/підвищення до пенсії позивача, як учаснику бойових дій в розмірах відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»;

- зобов`язати відповідача з 01 січня 2020 року нарахувати та виплачувати позивачу доплату/підвищення до пенсії у розмірі, який обчислений: з 01 січня 2020 року в розмірі 3457,00 грн. щомісячно (150% мінімальної пенсії за віком, яка розрахована, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року), з урахуванням виплачених сум; з 01 липня 2020 року в розмірі 2568 грн. (150% мінімальної пенсії за віком, яка розрахована, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 липня 2020 року), з урахуванням виплачених сум;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у встановлений судом термін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на відсутність правових підстав для припинення виплати позивачу з січня 2020 року підвищення до пенсії у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, яка розрахована, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», яка виплачувалася позивачу з 2011 року відповідно до судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/16062/20 за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідач відзиву на позовну заяву та відповідних доказів до суду не надав, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій відповідно до дубліката посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Полтавським облвоєнкоматом у грудні 2005 року.

Постановою Фастівського районного суду Київської області від 23 листопада 2006 року в адміністративній справі №2а-4906/2006 за позовом, зокрема, позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 про право на отримання суми пенсії з урахуванням підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців позовні вимоги задоволено; визнано неправомірними дії Київського міського військового комісаріату щодо перерахунку пенсії з урахуванням підвищення пенсії як учасникам бойових дій та зобов`язано Київський міський військовий комісаріат перерахувати та виплатити до призначеної пенсії підвищення учасникам бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум» та Законом України про державний бюджет на відповідний рік, зокрема, ОСОБА_2 з часу отримання права на перерахунок як учаснику бойових дій та зобов`язано Київський міський військовий комісаріат нараховувати та виплачувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої, виходячи з розміру поточного прожиткового мінімуму, встановленого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії при збільшенні прожиткового мінімуму, зокрема, позивачу як учаснику бойових дій на 150% від мінімальної пенсії за віком та нараховувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 25 лютого 2010 року в адміністративній справі №2а-4906/2006 замінено боржника Київський міський військовий комісаріат на ГУ ПФУ в м. Києві.

У виконавчому листі, виданому 10 березня 2010 року, зазначено про набрання законної сили рішенням від 25 лютого 2010 року в адміністративній справі №2а-4906/2006 03 березня 2010 року, яким зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві:

- перерахувати та виплатити до призначеної пенсії підвищення як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум» ОСОБА_1 з часу отримання права на перерахунок як учаснику бойових дій: з 01 січня 2001 року по 31 грудня 2001 року, виходячи з прожиткового мінімуму 248,77 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2001 рік», у сумі 373,16 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року, виходячи з прожиткового мінімуму 268 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік», у сумі 402,00 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року, виходячи з прожиткового мінімуму 268 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2003 рік», у сумі 402 грн., враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, виходячи з прожиткового мінімуму 284,69 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік», у сумі 427,04 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з прожиткового мінімуму 332 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік», у сумі 498 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 січня 2006 року по 31 березня 2006 року, виходячи з прожиткового мінімуму 350 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2006 рік», у сумі 525 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 квітня 2006 року по 30 вересня 2006 року, виходячи з прожиткового мінімуму 359 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2006 рік», у сумі 538,50 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій: з 01 жовтня 2006 року, виходячи з прожиткового мінімуму 366 грн, Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2006 рік», у сумі 549 грн, враховуючи раніше виплачене підвищення як учаснику бойових дій;

-зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві нараховувати та виплачувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму позивачу, як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком та нараховувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованого з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України.

Згідно наявних в матеріалах справи перерахунків пенсії за 2011, 2012, 2013, 2017, 2018, 2019 роки позивачу виплачувалось підвищення пенсії за рішенням суду як учаснику розмінування у воєнний та повоєнний час учасник бойових дій (ст.6).

Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років від 01 січня 2020 року позивачу здійснено виплату підвищення пенсії за рішенням суду як учаснику розмінування у воєнний та повоєнний час учасник бойових дій (ст.6) у розмірі 2245,50 грн.

Заявою від 09 січня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з проханням виправити помилки у нарахуванні доплати до пенсії, оскільки відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, становить: з 1 січня 2020 року 1638 грн, з 1 липня 2020 року 1712 грн, з 1 грудня 2020 року 1769 грн, а отже встановлена рішенням суду доплата у розмірі 150% мінімальної пенсії за віком складає: з 1 січня 2020 року 2457 грн, з 1 липня 2020 року 2568 грн, з 1 грудня 2020 року 2653,5 грн.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 10 лютого 2020 року №715-363/К-02/8-2600/20 повідомлено про відсутність підстав для подальшого перерахунку позивачу підвищення до пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки з 01 липня 2006 року змінено розмір підвищення прожиткового мінімуму для учасників бойових дій, а рішення Фастівського районного суду Київської області від 23 листопада 2006 року у справі №2-а-4906/2006 не поширюється на майбутнє.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до рішення Фастівського районного суду Київської області від 23 листопада 2006 року у справі №2-а-4906/2006 протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Положеннями частини четвертої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції закону, що діяв на момент виникнення у позивача права на пенсію, учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з частиною третьою статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. В умовах кризового стану економіки та спаду виробництва мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі не нижче межі малозабезпеченості.

Статтею 1 Закону України «Про мінімальний споживчий бюджет» встановлено, що мінімальний споживчий бюджет це набір продовольчих і непродовольчих товарів та послуг у натуральному і вартісному вираженні, що забезпечує задоволення основних фізіологічних і соціально-культурних потреб людини.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року 1638 гривень, з 1 липня 1712 гривень, з 1 грудня 1769 гривень.

Судом встановлено, що у виконавчому листі, виданому 10 березня 2010 року, зазначено про набрання законної сили рішенням від 25 лютого 2010 року в адміністративній справі №2а-4906/2006 03 березня 2010 року, яким зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві, зокрема, нараховувати та виплачувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованої, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України та здійснювати перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму позивачу, як учаснику бойових дій на 150% мінімальної пенсії за віком та нараховувати у подальшому підвищення до пенсії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, розрахованого з поточного прожиткового мінімуму, затвердженого Законами України.

Таким чином, ГУ ПФУ в м. Києві зобов`язано було з 1 січня 2020 року нараховувати та виплачувати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком, яке станом на 1 січня 2020 року склало 2457 грн (до 1 липня 2020 року).

Проте, як свідчить розрахунок пенсії за вислугу років позивача від 01 січня 2020 року підвищення пенсії за рішенням суду як учаснику розмінування у воєнний та повоєнний час учасник бойових дій (ст.6) складає з 01 січня 2020 року 2245,50 грн.

Таким чином, станом на 1 січня 2020 року відповідачем протиправно не нараховано позивачу підвищення до пенсії в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком, яке станом на 1 січня 2020 року склало 2457 грн, з урахуванням чого суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у непроведенні перерахунку та невиплаті з січня 2020 року розміру доплати/підвищення до пенсії позивача, як учаснику бойових дій в розмірах відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та зобов`язання відповідача з 01 січня 2020 року нарахувати та виплатити позивачу доплату/підвищення до пенсії у розмірі, який обчислений: з 01 січня 2020 року в розмірі 2457,00 грн з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача з 01 січня 2020 року нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 3457,00 грн щомісячно (150% мінімальної пенсії за віком, яка розрахована, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року), з урахуванням виплачених сум; з 01 липня 2020 року в розмірі 2568 грн (150% мінімальної пенсії за віком, яка розрахована, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 липня 2020 року), з урахуванням виплачених сум, суд відмовляє у задоволенні вказаних позовних вимог з огляду на їх передчасність як таких, що заявлені на майбутнє.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем частково доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, жодних переконливих доводів стосовно можливого допущення відповідачами суб`єктами владних повноважень протиправної поведінки щодо невиконання судового рішення позивачем не наведено, а судом таких намірів відповідачів під час розгляду справи не виявлено, підстав для вжиття відповідних заходів по встановленню судового контролю за виконанням рішення суду не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в м. Києві, яка полягає у непроведенні перерахунку та невиплаті з 01 січня 2020 року розміру підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій в розмірах відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) з 01 січня 2020 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) підвищення до пенсії у розмірі, який обчислений з 01 січня 2020 року в розмірі 2457,00 грн (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 00 коп) з урахуванням виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту.

Суддя Н.А. Добрівська