Справа № 160/11299/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 лютого 2022 року Справа №160/11299/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 160/11299/19 за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, у якій просить замінити сторону виконавчого провадження у справі № 160/11299/19 в частині виплати головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області різниці між виплаченою та нарахованою за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року пенсії за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року в сумі 47 982,47 грн. з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_2 була нарахована та виплачувалась поточна пенсія у встановленому судом розмірі. Крім того, на виконання рішення суду у справі № 160/11299/19 ОСОБА_2 відповідачем була нарахована заборгованість з недоплаченої пенсії за період з 01.01.2019 року по 16.10.2020 року в сумі 47 982,47 грн, яка не була виплачена.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , тому відповідно до приписів законодавства України дружина, ОСОБА_1 , має право на одержання виплати заборгованості з пенсії нарахованої чоловікові за рішенням суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року призначено заяву до розгляду на 01 лютого 2022 року 10-30 год.

В судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі ч. 2 ст. 379 КАС України заяву розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року позовну заяву задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_2 з 01.01.2019 року основної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування ОСОБА_2 з 01.01.2019 року, інваліду 3 групи за наслідками Чорнобильської катастрофи, нарахувати та виплачувати державну (основну) пенсію по інвалідності у розмірі не нижчому за шість мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50% мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальну пенсію на рівні прожиткового мінімуму встановленого Законом для осіб, які втратили працездатність.

- зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_2 різницю між виплаченою та нарахованою з 01.01.2019 року сумою основної та додаткової пенсії, по момент її виплати.

Дніпропетровським оружним адміністративним судом 11.03.2020 року видано виконавчий лист.

З матеріалів заяви судом встановлено, що на виконання виконавчого листа від 12.03.2020 року № 160/11299/19 ВПВР УЗПВ Південно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.03.2020 року відкрито виконавче провадження №61560302.

26.05.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесена постанова про повернення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП №61560302, в якій зазначено, що доплата, зокрема, за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року у розмірі 47 982,47 грн буде виплачена в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 649.

17.09.2021 року ОСОБА_1 звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області з заявою про переведення на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та виплати нарахованої та не виплаченої суми пенсії відповідно до рішення суду від 16.12.2019 року у справі № 160/11299/19 за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року у розмірі 47 982,47 грн.

Листом від 18.10.2021 року № 36576-29339/У-01/8-0400/21 відповідач повідомив ОСОБА_1 про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Стосовно виплати нарахованої та невиплаченої суми пенсії ОСОБА_2 суми пенсії відповідно до рішення суду від 16.12.2019 року у справі № 160/11299/19 за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року у розмірі 47 982,47 грн пенсійним фондом зазначено, що для забезпечення виконання рішення суду, винесеного на користь ОСОБА_2 , необхідно звернутись з відповідною заявою до суду про заміну сторони.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам заявника, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та ревалентні їм джерела права.

Згідно з частиною першою статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Частиною першою статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини четвертої статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За визначенням частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу - як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень частини першої статті 52, частини першої статті 379 КАС України необхідною передумовою для заміни сторони у справі або сторони виконавчого провадження є існування правонаступництва між позивачем як учасником суспільних відносин та зацікавленою особою, унаслідок якого належні першому права набуваються останнім.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року, яке набрало законної сили 17 січня 2020 року, позовну заяву задоволено частково, зокрема, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_2 різницю між виплаченою та нарахованою з 01.01.2019 року сумою основної та додаткової пенсії, по момент її виплати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії номер НОМЕР_2 від 25.03.2021 року.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Суд зауважує, що у розумінні статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, право на пенсію є індивідуальним особистим правом кожного громадянина, що не підлягає передачі у порядку спадкування.

Відносини з приводу набуття спадкоємцями померлого пенсіонера права власності на кошти, котрі у якості пенсії не були отримані пенсіонером за життя, регламентовані низкою норм права як із кола публічного законодавства, так і з кола приватного (тобто цивільного) законодавства.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Це правило отримало розвиток у положеннях публічного законодавства з приводу соціального забезпечення громадян у формі виплати пенсій, а саме: статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України №1788-ХІІ), статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV), статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Так, відповідно до частини першої статті 91 Закону України №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За змістом статті 52 Закону України №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Таким чином, вищевказаними положеннями запроваджено спеціальне правило публічного законодавства, у силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера; 3) дружині (чоловіку) померлого пенсіонера; 4) членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплати боргу за пенсією.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість зробити висновок про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії. Про належність спадкодавцеві сум пенсії, що підлягають виплаті внаслідок перерахунку пенсії за рішенням суду, можна стверджувати лише після набрання таким судовим рішенням законної сили. До цього моменту суми пенсії (доплати, що виникли через обов`язок ГУ ПФУ провести перерахунок) не належать пенсіонеру.

ЦК не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Суд вважає, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату ОСОБА_2 , інваліду 3 групи, за наслідками Чорнобильської катастрофи, нарахувати та виплачувати державну (основну) пенсію по інвалідності у розмірі не нижчому за шість мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірі не нижчому за 50% мінімальної пенсії за віком, застосовуючи мінімальну пенсію на рівні прожиткового мінімуму встановленого Законом для осіб, які втратили працездатність.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі №2-а-2691/2009 зазначено, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону №1058-ІV та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статті 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва. До спадщини померлого входять суми нарахованих пенсійних і соціальних виплат при житті померлого, але з відповідних причин не отримані ним, а не право на отримання відповідних виплат. Право на призначення та перерахунок пенсії має особистий характер, оскільки має забезпечити наявність засобів для існування для конкретної особи.

З урахуванням вищенаведеного, сума пенсії, що належала ОСОБА_2 за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року у розмірі 47 982,47 грн і залишилась недоотриманою у зв`язку із смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, відповідно до ст. 52 Закону України № 1058, у даному випадку ОСОБА_1 .

Судом вставнолено, що виконавчий лист №160/11299/19 виданий 12.03.2020 року, постановою про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП № 61560302 останній повернуто стягувачу.

Таким чином, суд зробив висновок, що належним захистом прав ОСОБА_1 буде заміна стягувача її правонаступником у справі № 160/9730/19 в частині виплати головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області різниці між виплаченою та нарахованою за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року пенсії за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року в сумі 47 982,47 грн. з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Відтак, заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження є обгрунтованою, такою, що базується на вимогах закону, а тому підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 205, 241-245, 248, 256, 295, 379 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 160/11299/19 за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволити.

Замінити стягувача її правонаступником у справі № 160/9730/19 в частині виплати головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області різниці між виплаченою та нарахованою за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року пенсії за період з 01.01.2019 року по 16.01.2020 року в сумі 47 982,47 грн. з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 09.02.2022р.

Суддя С.В. Ніколайчук