Справа № 340/5339/21
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 340/5339/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Хилько Л.І.) у справі №340/5339/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021р. позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення від 31.03.2021 № 98 щодо відмови у переведенні (перерахунку) з пенсії по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ; зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ з дати подання заяви, тобто з 29 березня 2021 року, визначивши її розмір відповідно ч. ч. 2, 3 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ з розрахунку 60 відсотків від суми чинної місячної заробітної плати (тобто посадового окладу, надбавки за вислугу років, інших складових заробітної плати) відповідно до довідок Кіровоградської обласної прокуратури від 26.03.2021 №21-98 вих.21, від 26.03.2021 №21-98 вих.21, №07-27 вих-21 від 13.07.2021 без обмеження максимального розміру заробітної плати та пенсії і забезпечити щомісячну виплату призначеної пенсії; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити різницю між розміром пенсії, виплаченої згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пенсії, на яку позивач має право згідно ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ починаючи з 29 березня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та отримує пенсію, призначену по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач з 22.05.2002р. до теперішнього часу працює в органах прокуратури. 29.03.2021 р. позивач, як працівник прокуратури зі стажем роботи на посаді більше десяти років, звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон 1697), додавши довідки про складові заробітної плати/грошового забезпечення та копію трудової книжки, що підтверджує відповідний стаж роботи. Проте відповідачем протиправно прийнято рішення № 98 від 31.03.2021р. з підстав відсутності необхідного стажу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 31.03.2021 № 98 щодо відмови у переведенні (перерахунку) з пенсії по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно до частини 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з 29.03.2021 року та обчислити її розмір відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 60 % від суми місячного заробітку, з врахуванням довідки №21-98вих.21 від 26.03.2021 р. про складові заробітної плати/грошового забезпечення, виданої Кіровоградською обласною прокуратурою.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між розміром пенсії, виплаченої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з 29.03.2021 року з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стаж позивача на посадах прокурора складає - 01рік 06 міс., а тому підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", відсутні, крім того, пенсія прокурора не може перевищувати максимальний розмір пенсії, що не було враховано судом.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з 24.03.2021 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності II групи, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

29.03.2021р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України від 14.10.2014р. № 1697-VII Про прокуратуру, до якої додано довідки прокуратури області № 21-98від 26.03.2021р. про складові заробітної плати/грошового забезпечення (а.с.28).

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 92 від 31.03.2021р. позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" (а.с.33).

В обґрунтування рішення відповідачем зазначено, що стаж роботи на посаді прокурора складає 01 рік 06 місяців, та що право на призначення пенсії за вислугу років відсутнє. Враховуючи вищезазначене, право на призначення пенсії, як прокурору по інвалідності або за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" відсутнє.

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов висновку про протиправність оскарженого рішення відповідача, проте відмовив у задоволенні позову в частині призначення пенсії без обмежень максимальним розміром.

Позивач рішення суду не оскаржив.

Відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції з двох підстав: відсутність на переконання відповідача у позивача належного стажу та неврахування судом першої інстанції того, що пенсія позивача не може перевищувати максимальний її розмір.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, статтею 86 якого урегульовано порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури.

Згідно ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII, прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону №1697-VII положення цього Закону, в тому числі статті 86 регулює пенсійне забезпечення працівників органів прокуратури.

Відповідно до ст. 15 Закону №1697-VII прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор України; 2) перший заступник Генерального прокурора України; 3) заступник Генерального прокурора України; 4) заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор; 5) керівник підрозділу Генеральної прокуратури України; 6) заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України; 7) прокурор Генеральної прокуратури України; 8) керівник регіональної прокуратури; 9) перший заступник керівника регіональної прокуратури; 10) заступник керівника регіональної прокуратури; 11) керівник підрозділу регіональної прокуратури; 12) заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури; 13) прокурор регіональної прокуратури; 14) керівник місцевої прокуратури; 15) перший заступник керівника місцевої прокуратури; 16) заступник керівника місцевої прокуратури; 17) керівник підрозділу місцевої прокуратури; 18) заступник керівника підрозділу місцевої прокуратури; 19) прокурор місцевої прокуратури.

Враховуючи вказані норми законодавства, прокурори мають право на пенсійне забезпечення з інвалідності незалежно від віку за наявності на день звернення стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною 6 ст.86 Закону №1697-VII передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону. Прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Таким чином законодавство розрізняє поняття вислуги років, що дає право на пенсію і стажу роботи на прокурорських посадах. При цьому посади, період роботи на яких зараховується до стажу роботи на прокурорських посадах і до вислуги років, що дає право на пенсію, є відмінними. В той же час до вислуги років, що дає право на пенсію, включається весь стаж роботи на прокурорських посадах.

Враховуючи зазначенні норми законодавства, посади помічників прокурорів, старших помічників прокурорів і стажистів зараховуються саме до вислуги років, що дає право на пенсію натомість не відносяться до спеціального стажу - стажу роботи на прокурорських посадах, оскільки не визначені статтею 15 цього Закону.

При цьому є вірними висновки суду першої інстанції, що під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зарахування періодів роботи на таких посадах до прокурорського стажу, підлягають застосуванню норми законодавства, чинні на час роботи особи на відповідних посадах.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач з 16.07.2002р. до теперішнього часу працює в органах прокуратури і займав, відповідно, посади: стажера прокурора, слідчого, помічника прокурора, прокурора відділу, прокурора прокуратури району, старшого слідчого управління, прокурора відділу процесуального керівництва, прокурора місцевої прокуратури, начальника відділу місцевої прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 20-26).

Таким чином висновки відповідача щодо стажу позивача на посадах прокурора 01 рік 06 місяці є помилковими, та оскільки відповідач не заперечує достатність наданих позивачем разом із заявою від 29.03.2021р. документів для вирішення питання про призначення пенсії по інвалідності за нормами ч. 9 ст. 86 Закону №1697-VII., тому позивач набув достатньої вислуги років та стажу роботи за посадою прокурора задля призначення йому пенсії по інвалідності за нормами ч.9 ст. 86 Закону №1697-VII.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, в частині скасування рішення пенсійного органу та зобов`язання вчинити певні дії, є обґрунтованим.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано того, що пенсія прокурора не може перевищувати максимальний розмір пенсії, оскільки в цій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі №340/5339/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак