Справа № 320/2177/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
15 лютого 2022 року Київ № 320/2177/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:
до суду звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами до ГУ ПФУ у Київській області визнати протиправною дії відповідача, які виявились у зменшенні основного розміру призначеної пенсії з 88% до 70% суми грошового забезпечення, зменшення розміру пенсії за рахунок виплати 05.03.2019 74% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018; не приведення перерахованої в 2018 пенсії у відповідність до чинного пенсійного законодавства, з урахуванням рішення ОАСК від 12.12.2018 та зобов`язання орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019, з урахуванням 100% суми підвищеної пенсії станом на 01.03.2018; зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії із урахуванням всіх складових, визначених довідкою Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 31.12.2021 №2/3/1/7309 та всіх складових грошового забезпечення.

Дослідивши позовну заяву в межах ст.171 КАСУ на предмет дотримання ст.ст.160, 161 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність залишити її без руху та надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання позову у новій редакції із зазначенням у ньому: обставин та підстав перебування позивача на обліку в органах Пенсійного фонду із наданням копії розпорядження про призначення пенсії станом на дату взяття на облік; кінцевої дати спірного періоду; загального розміру пенсійних виплат, одержаних позивачем за спірний період із розбиттям по роках та наданням документального підтвердження їх одержання; надання розрахунку спірної суми, яку відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити заявникові; подання суду витягу з Реєстру застрахованих осіб; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; надання власного письмового підтвердження позивача про відсутність аналогічного спору на розгляді іншої судової установи; обґрунтування порушення прав, інтересів заявника діями та рішенням відповідача; подання заяви про поновлення строку звернення до суду та квитанції про сплату судового збору у розмірі 2977,2 грн.
Ухвалюючи рішення про залишення позову без руху, суд взяв до уваги таке:

відповідно до положень ч.1 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство регулює таке право особи звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження строків визначено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 передбачено, що держава може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що «вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання листа-відповіді з органу Пенсійного фонду (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла іншого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі».

Суд зауважує, що пенсія є регулярним щомісячним платежем, тому позивач при одержанні пенсії в квітні 2019 повинен та міг знати про порушення його права на отримання виплати у повному розмірі.

З вищезазначеного суд констатує, що позовна заява ОСОБА_1 подана із суттєвим порушенням строку звернення до суду за відсутності заяви про його поновлення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАСУ до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду заявником взагалі не було сплачено судовий збір.

Водночас, ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір справляється у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з частиною 3 статті 6 закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що заявлено три вимоги немайнового характеру, позивачеві слід сплатити судовий збір у розмірі 2977,2 грн.
З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає Кодекс адміністративного судочинства України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:
позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії,- залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.