Справа № 160/2880/22
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 лютого 2022 р. Справа № 160/2880/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали позовної заяви Приватного підприємства «Восход» (вул. Цимлянська, 5В, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50095, ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (пр. О.Поля, буд. 2, м. Дніпро, 49004, ) про визнання дій протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2022 року Приватне підприємство «Восход» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати накази:

- №4-8055/15-20-СГ від 03.08.2020р., яким було затверджено документацію із землеустрою і надана земельна ділянка у власність ОСОБА_1 площею 1,2500 га, в т.ч. пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером № :02:001:0684;

- №4-8051/15-20-СГ від 03.08.2020р., яким було затверджено документацію із землеустрою і надана земельна ділянка у власність ОСОБА_2 площею 2,0000 га, в т.ч. пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером № :02:001:0683;

- №4-8043/15-20-СГ від 03.08.2020р., яким було затверджено документацію із землеустрою і надана земельна ділянка у власність ОСОБА_3 площею 2,0000 га, в т.ч. пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №:02:001:0682;

- №4-8046/15-20-СГ від 03.08.2020р., яким було затверджено документацію із землеустрою і надана земельна ділянка у власність ОСОБА_4 площею 2,0000 га, в т.ч. пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №:02:001:0685;

- №4-8048/15-20-СГ від 03.08.2020р., яким було затверджено документацію із землеустрою і надана земельна ділянка у власність ОСОБА_5 площею 2,0000 га, в т.ч. пасовища (на складах шлаку доменних відвалів) із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №:02:001:0681.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 року матеріали справи №160/2880/22 передані на розгляд судді Віхровій В.С.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі суд враховує, що згідно з частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що «судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, предмет спору у справі, що розглядається, не відповідає ознакам та характеристикам публічно-правового спору з огляду на таке.

За змістом наведених вище норм права до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас помилковим є застосування положень вказаних статей та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських або цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Зміст позовних вимог свідчить про те, що підставою звернення до суду, за позицією позивача, є незгода з прийнятими наказами про затвердження документації із землеустрою і надання визначених земельних ділянок у власність громадянам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В позовній заяві позивачем зазначено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстрували право власності на земельні ділянки, що є предметом спору у цій справі.

Позивач вказує, що наведене підтверджується наступними довідками:

- № 221116340 від 21.08.2020р. земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0682 площею 2,0000 га, зареєстрована 05.08.2020р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 218, на підставі рішення, з відкриттям розділу, індексний номер: 53480885 від 06.08.2020р. державним реєстратором виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В`ячеславом Олександровичем на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. №4-8043/15-20-СГ від 03.08.2020р. за ОСОБА_3 ;

- № 221118697 від 21.08.2020р. земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0683 площею 2,0000 га, зареєстрована 05.08.2020р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 218, на підставі рішення, з відкриттям розділу, індексний номер: 53480429 від 06.08.2020р. державним реєстратором виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В`ячеславом Олександровичем на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. №4-8051/15-20-СГ від 03.08.2020р. за ОСОБА_2 ;

- № 221111842 від 21.08.2020р. земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0684 площею 1,250 га, зареєстрована 05.08.2020р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 218, на підставі рішення, з відкриттям розділу, індексний номер: 53481706 від 06.08.2020р. державним реєстратором виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В`ячеславом Олександровичем на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. №4-8055/15-20-СГ від 03.08.2020р. за ОСОБА_1 ;

- № 221122888 від 21.08.2020р. земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0685 площею 2,00 га, зареєстрована 05.08.2020р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 218 на підставі рішення, з відкриттям розділу, індексний номер: 53482947 від 06.08.2020р. державним реєстратором виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В`ячеславом Олександровичем на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. №4-8046/15-20-СГ від 03.08.2020р. за ОСОБА_4 ;

- № 221119492 від 21.08.2020р. земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0681 площею 2,00 га, зареєстрована 05.08.2020р. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 218, на підставі рішення, з відкриттям розділу, індексний номер: 53482222 від 06.08.2020р. державним реєстратором виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бідковим В`ячеславом Олександровичем на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській обл. №4-8048/15-20-СГ від 03.08.2020р. за ОСОБА_5 .

В обгрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що ці особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перепродали свої земельні ділянки, кадастрові номери №:02:001:0684, №:02:001:0683, №:02:001:0682, №:02:001:0685, №:02:001:0681, іншій особі: ОСОБА_6 , зареєстрували цю власність у реєстратора, яким виступив приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, яка 02.09.2020р. зареєструвала в реєстрі речових прав на нерухоме майно всі 5 земельних ділянок.

З пояснень позивача, викладених в позовній заяві, встановлено, що замість однієї земельної ділянки, кадастровий № :02:001:0648 з`явилося п`ять нових земельних ділянок, кадастрові номери: № :02:001:0684 площею 1,2500 га, №:02:001:0683 площею 2,0000 га, №:02:001:0682 площею 2,0000 га, № :02:001:0685 площею 2,0000 га, №:02:001:0681 площею 2,0000 га, з цільовим призначенням (16.00) - землі запасу.

Вказані обставини щодо протиправності передачі у власність земельних ділянок у власність іншим особам стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

З викладеного встановлено, що оскаржувані накази є ненормативними актами, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, тобто реєстрацією права власності на земельні ділянки за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В результаті скасування судом вказаних наказів неможливим є захист та відновлення прав позивача, оскільки спірні накази виконані, право власності на земельні ділянки зареєстровані і ці права ґрунтується на правовстановлюючих документах, як про це зазначає позивач.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у справі №826/4509/17 від 11 вересня 2019 року.

Отже, оскільки оскаржувані накази виконані, то ці рішення як акти індивідуальної дії реалізовані їх застосуванням та виконанням, а тому їх оскарження не є належним та ефективним способом захисту права, оскільки скасування наказів не може призвести до відновлення порушеного права.

За таких обставин, позовну заяву Приватного підприємства «Восход» не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 Земельного кодексу України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, а також забезпечення гарантій прав на землю.

Отже, відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч.1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Частиною 2 ст. 393 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

За таких обставин, позовну заяву Приватного підприємства «Восход» не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, зважаючи, що спір у справі стосується права власності на земельні ділянки як позивача так і третіх осіб, суд зазначає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Приватного підприємства «Восход» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказів.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Позовну заяву з усіма доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова