Справа № 264/8451/20
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/8451/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2022 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Дереклєєвої А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа на боці відповідача інспектор УПП в Донецькій області молодший лейтенант поліції Череватов Олег Васильович,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АН №3550088 від 13.12.2020 року, винесеної інспектором поліції, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 255,00 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що працівником поліції була складена постанова, відповідно до якої 30.12.2020 року о 11 годині 40 хв. водій рухався по проспекту Карпова, 190 в місті Маріуполі зі швидкістю 74 км/год, та перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/годину, чим порушив пункт 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Висловлює незгоду із даною постановою та заперечує будь-яке порушення правил дорожнього руху. Вказує про відсутність доказів вчинення правопорушення в межах дії знаку 5.45. «Початок населеного пункту» та використання приладу TruCAM LTI 20/20 в межах дії знаку 5.70 «Фото-, відео фіксація порушень ПДР». Наполягає на відсутності необхідних дорожніх знаків. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проведений з порушенням чинного законодавства по проспекту Карпова, 190, який в дійсності не є місцем вчинення правопорушення, або місцем проживання особи, яка притягається до відповідальності, або місцем реєстрації транспортного засобу. Під час проведення заміру швидкості руху на асфальті були калюжі та він був мокрим, проте всупереч інструкції з експлуатації приладу TruCAM працівником поліції не було застосовано «режим поганої погоди», тому наявні вимірювання можуть бути некоректними. Крім того ставить під сумнів наявні вимірювання приладу TruCAM у зв`язку із тримання його в руках працівником поліції. Відстань автомобіля в момент фіксації правопорушення не була зрозумілою. Долучений до справи відео доказ всупереч вимогам закону не засвідчений електронним цифровим підписом. Встановлення дорожніх знаків не було погоджено з органами внутрішніх справ та органами місцевого самоврядування. Оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Також вказує, що відповідно до статуту КП «Маріупольавтодор» не уповноважений приймати рішення щодо встановлення знаків, зокрема 12.8 «Швидкість руху». Рішень Маріупольської міської ради щодо встановлення знаків 12.8. «Швидкість руху» на ділянці дороги, де був зупинений ОСОБА_1 , відповідачем не надано. Так само не надано документації, яка свідчить про погодження встановлених знаків дорожнього руху на спірній ділянці дороги. Тому стверджує про порушення порядку встановлення дорожнього знаку.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, надали заяву, в якій просили провести розгляд справи без їх присутності, не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що під час несення служби в Кальміуському районі м.Маріуполя по проспекту Карпова, 190 13.12.2020 року екіпажем «Чайка» за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000587) було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу Nissan X-Trail з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, після чого транспортний засіб було зупинено поліцейським. Інспектор представився, довів суть правопорушення, попросив представити необхідні документи, роз`яснив права особи під час розгляду справи на місці, та виніс відносно позивача постанову за ч.1 ст.122 КУпАП. В підтвердження своєї позиції долучив фото та відеозапис з лазерного вимірювача швидкості руху та з нагрудної камери працівника поліції. Також вказував на законність використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС 000587, який пройшов необхідні повірки та отримав всі дозволи. Оскаржувана постанова відповідає вимогам закону та містить всі необхідні реквізити та відомості. Дорожні знаки 5.70 «Фото-, відео-фіксація», які знаходяться у місті Маріуполі були встановлені силами ККП «Маріупольавтодор» на підставі припису, наданого посадовими особами Управління патрульної поліції ДПП у Донецькій області.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його присутньої в порядку письмового провадження.

Третя особа в судове засідання не прибув. Будь-яких заяв або пояснень до суду не надіслав.

Оскільки в судове засідання не прибули обидві сторони спору, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис фіксації адміністративного правопорушення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 грудня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, молодшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Череватовим О.В. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: за те, що 13 грудня 2020 року о 11:40 годині в місті Маріуполі по пр. Карпова, 190 водій, керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/годину в населеному пункті. Перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/годину. Чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху- порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволяється швидкість не більше 50 км/год). Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 000587. За що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За вимогами п. 1.3. ПДР України, ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України: особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України (зі змінами) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

За порушення даного пункту ПДР передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, вказані положення Закону №580-VIII надають право поліції під час здійснення посадових обов`язків використовувати відео реєстратори в службових автомобілях, нагрудні відеокамери, закріплені на форменому одязі працівників поліції, та інші технічні засобі відеозапису і вимірювальну техніку, в тому числі лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, а також застосовувати отриману з них інформацію (відеозаписи та фото) в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення та пред`являти їх до суду в обґрунтування правомірності прийнятої постанови.

При цьому Законом №580-VIII не передбачено чіткого визначення застосованого в статті 40 поняття «автоматична фото- і відеотехніка», однак його не слід ототожнювати із роботою в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, що прямо врегульовано діючим КУпАП, зокрема, статтями 14-1, 14-2 та приміткою статті 122.

Водночас, положеннями Закону №580-VIII не вимагається обов`язкового використання автоматичної фото- і відеотехніки, в тому числі вимірювальної техніки, виключно стаціонарно вмонтованим шляхом, про що помилково у позові наполягає позивач.

Згідно з інструкцією по експлуатації лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM (розділ 5) його використання може бути як в ручному режимі, так і в автоматичному, як під наглядом оператора так і без такого. При цьому такий режим жодним чином не впливає на якість та надійність вимірювань або похибку точності зафіксованої швидкості руху транспортних засобів. Більше того, лазерний вимірювач швидкості руху TruCAM відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

Таким чином, використання відповідачем лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM в ручному режимі без стаціонарного вмонтування в даному випадку є правомірним.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем надано фото та відео файли, зафіксовані за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 №ТС000587, а також нагрудної відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівників поліції. Дані файли підтверджують, що автомобіль позивача Nissan X-Trail з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався в місті Маріуполі по проспекту Карпова, 190 зі швидкістю 74 км/годину, після чого був зупинений працівниками поліції, які представилися, роз`яснили причину зупинки, права водія, повідомили про суть вчиненого правопорушення, місце розгляду адміністративної справи та надали можливість звернутися за правовою допомогою, чим водій і скористався, здійснивши відповідний дзвінок. Після цього працівником поліції було оголошено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, розглянуті наявні докази, встановлено порушення правил дорожнього руху та визнано винуватість у вчиненні ч. 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. За результатами розгляду на місці зупинки була прийнята постанова, екземпляр якої вручено позивачу. За своїм змістом оскаржувана постанова містить всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 283 КУпАП, зокрема вказівку на вчинення правопорушення із зазначенням дати, часу, місця, обставин та норми правил дорожнього руху, статті КУпАП, за якою водій притягається до адміністративної відповідальності. Крім цього в постанові (в пункті 5) відображено відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, - TruCam LTI20/20 ТС 000587, а також в пункті 7 постанови мається запис про долучення до постанови фото та відео, яке в архіві, відео з нагрудної камери АН01024 та з лазерного вимірювача TruCam LTI20/20. У зв`язку із цим суд дійшов висновку про відповідність вимогам статті 283 КУпАП оскаржуваної постанови та належність долучених до постанови відеодоказів, які зафіксовані в постанові.

Також суд вважає правомірним використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000587), оскільки відповідачем на підтвердження правомірності його застосування надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17854, чинне до 19 грудня 2020 року, відповідно до якого за результатами повірки встановлено, що вказаний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

У випадку із лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000587), яким користувався відповідач, то позитивна повірка відбулась шляхом оформленням свідоцтва про повірку ЗВТ за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, яке долучено до матеріалів справи, та на якому стоїть повірочне тавро. Згідно з витребуваною інструкцією до експлуатації лазерний вимірювач швидкості TruCam не містить на собі пломби або місця для повірочного тавра. Тобто доказом проходження повірки є свідоцтво про повірку із відбитком повірочного тавра на самому свідоцтві, яке надане відповідачем та яке є дійсним протягом року, в тому числі в момент складання спірної постанови.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 ТС000788 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерні знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання, швидко розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Іnс, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Вказаний лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу.

Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2%. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 50 - 450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості.

Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але й в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення експертиз не є обов`язковим. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про метрологію», результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Частина 1.2 статті 8 вищезазначеного Закону передбачено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

За свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17854, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 19 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000587, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність застосування відповідачем для вимірювання швидкості руху транспортного засобу Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000587.

Здійснення заміру швидкості руху автомобіля позивача відбулось на відстані 470 метрів, що підтверджується долученими до справи фото та відео файлами з лазерного пристрою, та є допустимим для даного пристрою дистанційним показником роботи оптичного прицілу, який не надає суду обґрунтованих приводів сумніватися в якості проведених вимірювань.

Також безпідставними є доводи позивача про необхідність застосування «режиму поганої погоди» на лазерному вимірювачі швидкості руху, адже як вбачається з наявних відеозаписів в момент здійснення замірів швидкості руху в 11:40 години дня не було жодних видів опадів, які б могли вплинути на правильну роботу приладу TruCam LTI 20/20, тобто погодні умови дозволяли безперешкодно використовувати даний пристрій без спеціальних додаткових режимів його роботи та його вимірювання слід вважати достовірними.

Під час перегляду фото та відеозаписів лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000587 встановлено, що даний пристрій одночасно визначає географічні координати місця розташування автомобіля щодо якого проводяться заміри швидкості руху та у випадку із позивачем таким місцем була територія населеного пункту м.Маріуполя проспект Карпова, 190, в межах якого діють вимоги пункту 12.4. ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Натомість швидкість руху автомобіля позивача була 74 км/год, що більше ніж на 20 км перевищує дозволену швидкість руху та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач, заперечуючи проти вказаної адреси зупинки його автомобіля (пр.Карпова, 190), в цілому підтверджує, що місцем зупинки є проспект Карпова, але в іншій місцевості.

Проте певна географічна розбіжність в представленій позивачем карті та номерах будинку пов`язана із відсутністю житлового масиву, існуванням поруч промислової зони, та в будь-якому разі носить лише формальний характер та не спростовує доведеність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення в межах населеного пункту, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, в матеріалах справи наявна схема дислокації дорожніх знаків по проспекту Карпова в місті Маріуполі станом на дату вчинення правопорушення 13.12.2020 року, яка представлена ККП «Маріупольавтодор» (а.с.122-123), з якої слідує, що в місці фіксації швидкості руху транспортного засобу позивача (поруч із АЗС «Мотто») був встановлений знак 5.45 «початок населеного пункту» та 5.70 «фото-відео-фіксація».

Отже вчинення правопорушення ОСОБА_1 відбулось в межах дії вказаних дорожніх знаків, які були встановлені підприємством ККП «Маріупольавтодор» - комунального підприємства Маріупольської міської ради, метою якого є утримання доріг та влаштування технічних засобів регулювання дорожнього руху (п.4.1. 4.2.6., 4.2.7. Статуту).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) вказаний нормативний акт регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №3353-XII до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

За статтею 9 Закону №3353-XII до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху, зокрема, належить:

обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання;

вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Частиною 1 статті 24 Закону №3353-XII встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частиною першою статті 27 Закону №3353-XII визначено, що організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів, інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Частиною другою статті 27 Закону №3353-XII організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

З вказаних нормативних актів слідує, що утримання автомобільних доріг та влаштування дорожньої інфраструктури, в тому числі дорожніх знаків, покладається на органи місцевого самоврядування, які реалізують свої повноваження та здійснюють господарську діяльність в цій сфері через створені ними комунальні підприємства, яким в даному випадку в місті Маріуполі є Комунальне комерційне підприємство «Маріупольавтодор», засновником та власником якого є Маріупольська міська рада, що підтверджується даними Статуту підприємства (а.с.142-155).

Встановлення дорожніх знаків здійснюється ККП «Маріупольавтодор» у відповідності до Правил дорожнього руху та повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції.

Однак проект та схема організації дорожнього руху представляє собою загальне влаштування дорожнього руху у всьому місті або районі міста, витяг з якого і був наданий на запит суду ККП «Маріупольавтодор» із схемою дислокації дорожніх знаків по окремій ділянці - вулиці Карпинського.

При цьому позивач помилково вважає, що кожний встановлений в місті дорожній знак, зокрема знак 5.70 «фото-відео-фіксація» по пр.Карпинського, потребує спеціального (одиничного) рішення органу місцевого самоврядування та погодження у відповідного підрозділу Національної поліції. Прийняття необхідності їх встановлення та документальне оформлення може відбуватися за допомогою затвердження загальної схеми організації дорожнього руху в місті Маріуполі.

Доказів окремого оскарження в адміністративному порядку проекту та схеми організації дорожнього руху в місті Маріуполі або порушення порядку його прийняття органом місцевого самоврядування з боку позивача до суду надано не було та не є предметом судового розгляду по цій справі.

Натомість сам факт надання власником автомобільних доріг (ККП «Маріупольавтодор») схеми дислокації дорожніх знаків по пр. Карпинського (а.с.122-123) та визнання відповідачем факту їх встановлення за погодженням із підрозділами Національної поліції, є доказами, які презюмують законність та правомірність існування наявних на дорозі знаків дорожнього руху, в точу числі знаку 5.70 «фото-відео-фіксація», в межах дії якого і було зафіксовано виявлене працівником поліції адміністративне правопорушення.

Таким чином наявні у справі докази спростовують доводи позивача про неправомірність встановлення існуючих дорожніх знаків по пр. Карпинського.

Також, судом відхиляються вимоги позивача про визнання недопустимими, відповідно до статті 99 КАС України, відеодоказів порушення, представлених Управлінням патрульної поліції в Донецькій області, оскільки на наявному в матеріалах справи диску з відеозаписом подій, відсутні електронно-цифровий підпис. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

З положень статті 99 КАС України слідує, що оригінал електронного доказу не потребує засвідчення електронним цифровим підписом.

Відповідачем був наданий оптичний диск із фото- відеозаписами, які первинно були записані на лазерний вимірювач швидкості руху TruCAM LTI 20/20 ТС 000587 та нагрудну камеру працівника поліції, та в подальшому перенесені на представлений оптичний диск. При вирішенні питання автентичності чи копії електронного доказу, суд виходить із статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

У випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом (ч. 5 ст. 7 Закону № 851).

Слід зазначити, що матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений відповідачем до відзиву оптичний диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у адміністративному судочинстві та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на лазерному вимірювачі швидкості руху TruCAM LTI 20/20 ТС 000587 та боді-камері в електронному вигляді у виді файлів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Таким чином, суд доходить висновку, що записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді фото-відеозапису з лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM LTI 20/20 ТС 000587 та нагрудної камери працівника поліції є оригіналом (відображенням) електронного документу та, відповідно, не потребує додаткового проставляння електронного-цифрового підпису.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже наведені позивачем доводи та підстави скасування постанови, яку він оскаржує не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи та представленими доказами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції Череватов О.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши докази в судовому засіданні та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що відповідачем спростовані обставини зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - поліцейського Череватова О.В. - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа на боці відповідача інспектор УПП в Донецькій області молодший лейтенант поліції Череватов Олег Васильович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 18 лютого 2022 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов