Справа № 260/543/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2022 року м. Ужгород№ 260/543/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представник відповідача - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області про зобов`язання вчинити певні дії.

20.05.2020 року до суду надійшла заява позивача про зміну позовних вимог, згідно якої позивач виклав свої позовні вимоги в наступній редакції: "Зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року, обчислений з урахуванням коефіцієнта коригування заробітної плати - у відповідності до вимог п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушуючи вимоги п.3 ч. 1 ст. 371 КАС України, ч. 7 ст. 235 КЗпП України тривалий час не вживав заходів щодо виконання рішення суду від 23.10.2019 року у справі №260/1300/18 в частині поновлення позивача на роботі. Зокрема, згідно наказу Головного управління ДФС у Закарпатській області "Про поновлення ОСОБА_1 " (з врахуванням внесених змін) позивача поновлено на роботі з 03.12.2019 року. Таким чином, позивач зазначає, що на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року, обчислений з урахуванням коефіцієнта коригування заробітної плати.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення про поновлення позивача на роботі отримано відповідачем 22.11.2019 року. Відповідач вказує, що на виконання п.5 рішення суду ним негайно вживалися заходи щодо його виконання. Так, на дату отримання судового рішення начальник Головного управління ДФС у Закарпатській області Петріченко О.О., як єдиний суб`єкт призначення посадових осіб в установі перебував на лікарняному, а тому заходи щодо поновлення позивача на роботі вживалися після виходу начальника Головного управління ДФС у Закарпатській області на роботу. Також, відповідач зазначає, що у зв`язку з невчасним прибуттям позивача до Головного управління ДФС у Закарпатській області - Оленича Р.А. було ознайомлено з наказом про поновлення на роботі від 29.11.2019 року - 03.12.2019 року, а тому у зазначений наказ були внесені зміни. Також, рішення першої інстанції по справі №260/1300/18 змінено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №260/1300/18 ухвалено: "1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково. 2. Визнати протиправним та скасувати наказ Хустської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області №76-О від 15.11.2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". 3. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора юридичного сектору або на рівнозначній займаній на час звільнення посаді в Головному управлінні ДФС у Закарпатській області з 15.11.2018 року. 4. Зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2018 року по 23.10.2019 року в сумі 34765,38 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять гривень тридцять вісім копійок) грн. 5. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора юридичного сектору або на рівнозначній займаній на час звільнення посаді в Головному управлінні ДФС у Закарпатській області з 15.11.2018 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 3194,28 (три тисячі сто дев`яносто чотири гривні двадцять вісім копійок) грн. підлягає до негайного виконання. 6. В решті позовних вимог відмовити."

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року за результатами апеляційного розгляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №260/1300/18 ухвалено: "Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі №260/1300/18 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати наказ Хустської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області №76-О від 15 листопада 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора юридичного сектору або на рівнозначній займаній на час звільнення посаді в Хустській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області Головному управлінні ДФС у Закарпатській області з 30 березня 2018 року. Зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30 березня 2018 року по 23 жовтня 2019 року в сумі 277 811 (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот одинадцять ) грн 04 коп з урахуванням коефіцієнту коригування заробітної плати. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора юридичного сектору або на рівнозначній займаній на час звільнення посаді в Хустській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області Головному управлінні ДФС у Закарпатській області з 30 березня 2018 року та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 6537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім гривень) грн. 08 коп. допустити до негайного виконання. Стягнути з Головного управління ДФС у Закарпатській області (, вул.Волошина, 52, м.Ужгород, Закарпатська область, 88000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити." (а.с. 180-191).

Так, згідно наказу Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.11.2019 року №823-о, відповідно до п. 5 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №260/1300/18, ОСОБА_1 було поновлено на рівнозначній займаній на час звільнення посаді, та зазначено: рахувати ОСОБА_1 таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою старшого державного інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами органів ДФС юридичного управління Головного управлінні ДФС у Закарпатській області - з 02 грудня 2019 року (а.с. 6).

В подальшому наказом Головного управління ДФС у Закарпатській області від 06.12.2019 року №826-о було внесено зміни до наказу від 29.11.2019 року №823-о, а саме: у п.2, п. 3 дату "02 грудня 2019 року" замінено на "03 грудня 2019 року" (а.с. 53).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За змістом ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 236 Кодексу законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно наказу Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.11.2019 року №823-о (з урахуванням наказу від 06.12.2019 року №826-о про внесення змін до наказу від 29.11.2019 року №823-о ) позивача було поновлено на посаді з 03 грудня 2019 року (а.с. 6, 53).

Таким чином, відповідач допустив затримку виконання рішення суду від 23.10.2019 року у справі №260/1300/19 про поновлення позивача на роботі, а саме: за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року.

Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 по справі №21-395а13 зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку №100.

Згідно п.2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

В ході розгляду справи по суті судом неодноразово витребовувалася від Головного управління ДФС у Закарпатській області довідка про розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , яка відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100. Однак, Головне управління ДФС у Закарпатській області не надало до суду витребовувану довідку про розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , яка відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Згідно п. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд приходить висновку, що у зв`язку з не наданням відповідачем довідки про розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , яка відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 слід взяти до уваги зазначену у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №260/1300/18 довідку ГУ ДФС Закарпатській області №36/07-16-05-02-09 від 18.02.2020 про середню заробітна плата за останні два робочі місяці ОСОБА_1 .

Як зазначено у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року, прийнятої за результатами апеляційного розгляду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі №260/1300/18: "Згідно довідки ГУ ДФС Закарпатській області №36/07-16-05-02-09 від 18.02.2020, середня заробітна плата за останні два робочі місяці ОСОБА_1 становила 6 388,51 грн." (а.с. 187).

Як зазначено у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №260/1300/18, середньоденна заробітна плата позивача за липень серпень 2017 року становила 297,14 грн.

Так, з врахуванням листа Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік» за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року кількість робочих днів у жовтні 2019 р. - 5 днів, у листопаді 2019 р. - 21 день, у грудні 2019 року - 1 день.

Згідно п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Отже, згідно пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), коефіцієнт коригування заробітної плати повинен розраховуватися шляхом ділення посадового окладу, встановленого працівникові після підвищення, на посадовий оклад, який був у працівника до підвищення.

Такий висновок випливає з того, що зазначена норма передбачає коригування заробітної плати у зв`язку з підвищенням саме посадового окладу (тарифної ставки). Такий коефіцієнт має розраховуватися окремо в кожному випадку підвищення посадового окладу. Розрахований коефіцієнт слід множити на суми виплат за період до підвищення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі №813/5855/15.

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №260/1300/18 зазначено: "у зв`язку з відсутністю в матеріалах штатних розписів окладу посади головного державного інспектора юридичного сектору ГУ ДФС у Закарпатській області, у зв`язку з введенням в дію урядового акту постанови Кабінету Міністрів України №15 від 18.01.2017 «Питання оплати праці працівників державних органів» (зі змінами), застосуванню підлягають посадові оклади, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України №15 від 18.01.2017 «Питання оплати праці працівників державних органів». За період з 01.01.2019 по 23.10.2019, розмір посадового окладу 5340 грн., коефіцієнт коригування становить 1,67 (5340/3200 = 1,67)"

Враховуючи вище викладене, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року, з урахуванням коефіцієнту коригування, склада: 27 (робочих днів) * 297,14 грн. (середньоденна заробітна плата) * 1,67 (коефіцієнт коригування) = 13 398,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів.

Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.07.2018 по справі №359/10023/16-ц.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про зобов`язання вчинити певні ді - задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління ДФС у Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2019 року по 02.12.2019 року, обчислений з урахуванням коефіцієнта коригування заробітної плати в сумі 13 398,00 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто вісім гривень) грн.

3. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено 17.02.2022 року.