Справа № 233/5807/21
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2022-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5807/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 24 листопада 2021 року він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00001197, винесену 16 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюком Л.М., в якій зазначено, що 15 листопада 2021 року близько 23 години 51 хвилин за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81-000 було зафіксовано транспортний засіб марки «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, передбачених п.22.5 Правил дорожнього руху України (навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,1% - 6,594 тон), внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн 00коп. З постановою серії ВМ № 00001197 не погоджується, оскільки вона складена з порушенням вимог КУпАП та Правил дорожнього руху України. Зазначає, що він є власником транспортного засобу марки «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 (тип вантажний спеціалізований сідловий тягач) та спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза марки «NARKO 23-РР3». Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України надає право перевізникам, які здійснюють дорожні перевезення за допомогою спеціалізованих напівпричепів-контейнеровозів, здійснювати відповідні перевезення контейнеровозів фактичною масою до 44тон. Оскаржувана постанова не містить інформації щодо результатів зважування (загальної маси) транспортного засобу, нормативних габаритно-вагових параметрів транспортних засобів, які дозволені на ділянці автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський 81+000 км; не зазначено від яких показників маси транспортного засобу відштовхувався провідний фахівець ОСОБА_2 при складанні постанови. Вважає, що прилад для автоматичного зважування транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, який використовується на ділянці дороги М-03 Київ-Харків Довжанський взагалі не відображає правильний результат після зважування у русі транспортного засобу марки «DAF XF 95.430», який буксирував напівпричіп марки «NARKO 23-РР3», оскільки показники вагових параметрів під час зважування на пункті навантаження, розвантаження та зазначені в постанові серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року суттєво різняться. В постанові серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року не міститься інформації щодо марки, моделі, державного номерного знаку, типу транспортного засобу та його повної маси, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження на вісями транспортного засобу, фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Під час автоматичної фіксації адміністративного правопорушення не було визначено тип транспортних засобів (марки «DAF XF 95.430» та марки «NARKO 23-РР3») та відповідно не було враховано цю інформацію під час розгляду справи та винесення постанови. З оскаржуваної постанови та фотознімків, які містяться на сайті «wim.dsbt.gov.ua» щодо зафіксованих транспортних засобів марки «DAF XF 95.430» та марки «NARKO 23-РР3», не вбачається будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортних засобів та інформації про перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами. Відповідач прийняв оскаржувану постанову без урахування права особи на участь у прийнятті рішення.

Позивач ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року, винесену провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Л.М. щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити;

- стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн 00коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву (а.с.39-45), в якому просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі пославшись в обґрунтування заперечень на наступне :

- оскаржувана постанова винесена у повній відповідності до вимог чинного законодавства щодо здійснення контролю у сфері безпеки на автомобільному транспорті;

- товарно-транспортна накладна, на наявність якої посилається ОСОБА_1 , не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей і не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу;

- за результатами габаритно-вагового контролю 15 листопада 2021 року було встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на строєну вісь на 9,1%, що є підставою для накладення штрафу;

- оскаржувана постанова серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року за змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі№ 1174;

- та обставина, що належний позивачу ОСОБА_1 транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП;

- технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічних регламентів засобів вимірювальної техніки, затверджених постановою КМУ від 24 лютого 2016 року № 163, що підтверджується сертифікатом перевірки та сертифікатом відповідності;

- позивач здійснював перевезення спеціалізованими вантажними контейнеровозами (кат.С) причепами, що не є контейнеровозами в розумінні чинного законодавства України, тому фактична маса для таких транспортних засобів має дорівнювати 40т;

- визначений позивачем ОСОБА_1 розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та необхідності адвокатських витрат, витраченому часу, є явно завищеним та становить для відповідача, який є бюджетною установою, надмірний тягар.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач по справі на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.23) та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза Е марки «NARKO 23-РР3» реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.24).

16 листопада 2021 року провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Л.М. за результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIМ3.3, виніс постанову серії ВМ № 00001197 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн 00коп, за те, що 15 листопада 2021 року о 23 годині 51 хвилина за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км81+000 в автоматичному режимі було зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430 державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,15 (6594тон) (а.с.13), що зазначено також у наданій позивачем по справі роздруківці із фото-звітом (а.с.25).

З товарно-транспортної накладної № 89 від 15 листопада 2021 року вбачається, що маса брутто вантажу, що перевозився цього дня автомобілем DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_4 становить 42тони (а.с.14).

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 вказаних вище Правил передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Суд звертає увагу на що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належний позивачу по справі транспортний засіб марки «NARKO 23-РР3» реєстраційний номер НОМЕР_4 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом Е (а.с.24).

Пунктом 22.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що дозволяється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри, а саме зовнішні габарити (підпункт а), фактична маса ( підпункт б) та навантаження на вісь ( підпункт в) не перевищують певних показників.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, зокрема у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів Українивід 27 грудня 2019 р. № 1174.

Відповідно до п.п.7, 12 зазначеного вище Порядку фіксації фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктами 14,15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Частиною 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 3 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Пунктом 17 Порядку фіксаціїадміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі передбачено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача по справі притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,1% (6594тон).

Проте, в оскаржуваній постанові серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року не зазначено відомості про те, який саме підпункт пункту 22.5 Правил дорожнього руху України було порушено.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач по справі зазначає, що що 15 листопада 2021 року було зафіксовано перевищення габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу (вантажного сідлового тягача) марки «DAF XF 95.430» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепомконтейнеровозом марки «NARKO 23-РР3».

В той же час, суд звертає увагу на те, що оскаржувана позивачем постанова взагалі не містить відомостей про спеціалізований напівпричеп контейнеровоз Е марки «NARKO 23-РР3», що не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП в частині зазначення повних відомостей про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, його марку, модель, номерний знак.

Крім того, оскаржувана постанова в порушення приписів п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі не містить відомостей про фактичні виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу та про нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, враховуючи також те, що підпункт в) п.22.5 Правил дорожнього руху України диференціює максимально допустиме значення навантаження на вісь в залежності від виду автомобільних доріг (державного або місцевого значення).

Відсутність зазначених вище відомостей у постанові не дозволяють дійти беззаперечного висновку про порушення приписів п.22.5 Правил дорожнього руху України у зв`язку з чим суд вважає слушними доводи позивача з цього приводу.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ним порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України шляхом надання суду відповідних доказів.

Відповідачем по справі не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 приписів п.22.5 Правил дорожнього руху України та не спростовано викладених в позовній заяві доводів позивача щодо незаконності притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Суд відхиляє посилання представника відповідача у відзиві на Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року, оскільки як вбачається з їх змісту, ці Правила не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосуються виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП є недоведеним, що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративнвого правопорушення та правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката позивач по справі надав копію договору про надання юридичних послуг від 28 листопада 2021 року (а.с.17-18), копію додатку № 1 до договору від 28 листопада 2021 року (а.с.19), копію акту наданих послуг від 30 листопада 2021 року за договором про надання правової допомоги від 28 листопада 2021 року (а.с.20-21), копію квитанції від 30 листопада 2021 року про сплату грошових коштів в розмірі 5000 грн 00коп.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву послалась на невідповідність визначеного ОСОБА_1 розміру витрат на професійну правничу допомогу критерію реальності та необхідності адвокатських витрат, витраченому часу; зазначила, що розмір вказаних витрат є явно завищеним та становить для відповідача, який є бюджетною установою, надмірний тягар.

Надаючи оцінку співмірності витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд дійшов наступного висновку.

З урахуванням таких визначених в КАС України критеріїв, як складність справи (ця справа є незначною складності) та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони (зокрема, накладення штрафу в розмірі 8500 грн), суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст. 134 КАС України зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 2000 гривень 00 копійок, які покласти на відповідача по справі.

Керуючись ст. ст. 6, 77, 134, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса місцезнаходження: м.Київ, проспект Перемоги, 14; ідентифікаційний код 39816845) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ № 00001197 від 16 листопада 2021 року, винесену провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити;

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя