Справа № 480/8538/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 р.Справа № 480/8538/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Юсіфової Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агрофірма "Журавка" на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шаповал М.М., м. Суми) від 15.06.2021 (повний текст рішення складено 18.06.2021) по справі №480/8538/20 за позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Журавка" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказу і податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 25.09.2020 № 1130 про проведення фактичної перевірки діяльності позивача; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача № 5 від 29.10.2020; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача № 5 від 29.10.2020.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що спірний наказ не відповідає вимогам Податкового кодексу України та порушує права підприємства. Так, у наказі податковий орган не зазначив підставу проведення перевірки, чим порушив право позивача на належний захист своїх інтересів, у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки, наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів ГУ ДПС у Сумській області встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності, підстави порушення законодавства, які б слугували підставою для призначення повторної перевірки, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом. А отже, на думку позивача, вказаний наказ винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності належним чином вказаних та обґрунтованих підстав для проведення фактичної перевірки позивача.

Крім того, позивач наголошує, що відповідачем вже проводилася фактична перевірка підприємства з тих самих підстав, тих самих об`єктів та того ж періоду. Чинним законодавством не передбачено прав контролюючого органу на безпідставне проведення повторної фактичної перевірки з тих самих підстав, з яких вона вже була проведена. Зазначає, що оскільки відповідачем порушено порядок проведення перевірки та проведено її без законних підстав, це, в свою чергу тягне за собою протиправність виданого за її наслідками податкового повідомлення-рішення № 5 від 29.10.2020 та податкового повідомлення-рішення № 5 від 29.10.2020.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 було відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Агрофірма "Журавка" .

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку аргументам позивача , не взято до уваги та проігноровано порушення відповідачем вимог п.81.1 ст.81, п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що наказом від 25 вересня 2020 року № 1130 ГУ ДПС у Сумській області було призначено фактичну перевірку діяльності Приватного підприємства "Агрофірма "Журавка" за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів або інших об`єктів права власності (зокрема місць зберігання та/або відпуску пального за адресою: Сумська обл. Середино-Будський район, с. Кренидівка вул. Центральна, буд. 90/1) (а.с. 35-36).

За результатами фактичної перевірки складено акт від 07.10.2020 з № 120/А/18-28-07-05/30903248, який згідно супровідного листа направлений за юридичною (податковою) адресою підприємства (а.с. 10-17).

Фактичною перевіркою встановлені (виявлені) порушення:

- зберігання пального у період з 01.04.2020 по 07.05.2020 без отримання відповідної ліцензії (зокрема для потреб власного споживання чи промислової переробки), чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального";

- неподання до контролюючого органу за основним місцем обліку, згідно з порядком обліку платників податків повідомлення про об`єкти, через які проводиться діяльність (за формою № 20-ОПП), чим порушено вимоги пункту 63.3 статті 63 ПК України.

ГУ ДПС у Сумській області у строки визначені пунктом 86.7 статті 86 ПКУ до ПП АФ "Журавка" були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 29.10.2020 № 5 у розмірі 13260 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 117.1 статті 117 ПК України за фактом виявленого порушення щодо не подання повідомлень про об`єкти оподаткування (а.с. 20);

- від 29.10.2020 № 5 у розмірі 500 000 грн на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону № 481 за фактом зберігання пального без отримання відповідної ліцензії (а.с. 18).

В послідуючому позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої виходив з того, що дії відповідача щодо проведення фактичної перевірки приватного підприємства Агрофірма "Журавка" є правомірними та такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України), в силу пп. 1.1 ст. 1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

За приписами п.75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 зазначено статті 80 ПК України.

Зокрема відповідно до п.п. 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Так, як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 ПК України, з урахуванням встановлених обмежень щодо організації та проведення перевірок, у зв`язку з наявною інформацією отриманою безпосередньо від ПП "АФ "Журавка" згідно супровідного листа від 15.09.2020 за № 107 "Про надання копій документів на запит" (вх. № 20677/10 від 22.09.2020) (а.с.83-86) на запит ГУ ДПС у Сумській області від 25.08.2020 № 11697/10/18-28-05-06-23 (а.с. 80), що свідчить про порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема щодо зберігання пального з 01.04.2020 без отримання відповідної ліцензії, з метою здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального передбачених підпунктами 19 1.1.1, 19 1.1.4, 19 '.1.14, 19 1.1.16, 19 1.1.17, 19 1.1.46, 19 1.1.54 пункту 19 1.І статті 191 ПК України, відповідачем згідно наказу від 25.09.2020 № 1130 "Про проведення фактичної перевірки" була організована та проведена фактична перевірка за місцем фактичного провадження (здійснення) діяльності, розташування господарських об`єктів, або інших об`єктів права власності (зокрема місця зберігання та/або відпуску пального за адресою: Сумська область, Середино-Будський район, с. Кренидівка, вул. Центральна, буд. 90/1), через які здійснює (проводить) діяльність ПП АФ "Журавка".

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Судом першої інстанції було встановлено та спростовано у суді апеляційної інстанції, що встановлено, що копія наказу про проведення фактичної перевірки від 25.09.2020 № 1130, службові посвідчення та направлення на проведення фактичної перевірки № 1345, 1346 від 25.09.2020 із зазначенням дати початку проведення перевірки вручено заступнику директора приватного підприємства Агрофірма "Журавка" Лелякову П.М. 01.10.2020 о 17:00 та попередньо направлено через месенджер Вайбер директору приватного підприємства Агрофірма "Журавка" Коваль О.Ю.

Позивачем безперешкодно було допущено посадових (службових) осіб відповідача до проведення фактичної перевірки, перевірку проведено з відома директора підприємства, про що зазначено в акті перевірки. Зауважень щодо процедурних питань проведення перевірки у позивача не було, оскільки докази того, що було надано заперечення на акт перевірки від позивача до податкової інспекції в матеріалах справи відсутні.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

При цьому приписи ПК України в цій частині встановлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Згідно п. 85.5. ст. 85 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 80 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення перевірки лише за наявності визначених законом підстав для її проведення.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Колегія судів вважає, що спірний наказ Головного управління ДПС у Сумській області від 25.09.2020 за № 1130 «Про проведення фактичної перевірки» ПП АФ «Журавка» відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування обігу та реалізації пального, цільового використання пального, обладнання акцизних складів витритомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками, вид перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, зокрема пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України; дата початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України.

Також вказаний наказ містить підпис начальника ДПС та скріплений печаткою контролюючого органу.

Таким чином, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій, визначених чинним законодавством, а оскаржуваний наказ від 25.09.2020 за № 1130 є законним.

При цьому норми Податкового кодексу України, не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПКУ.

Крім того, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального - самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого орган; проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання (постанова Верховного Суду від 16.08.2021 р. у справі № 140/14625/20).

Разом з цим, колегія судів зазначає, що пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 у справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що оскаржений наказ є реалізованим, а саме позивачем фактично було допущено до проведення перевірки за наслідком якої було винесено акт та складенні податкові повідомлення-рішення, які є предметом оскарження у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП АФ «Журавка» оскаржувало наказ від 25.09.2020 р. № 1130 на проведення фактичної перевірки та податкові повідомлення-рішення, з підстав недоведеності з боку відповідача передумов для прийняття наказу на проведення фактичної перевірки, а також невідповідності змісту наказу нормам Податкового кодексу України.

Інших підстав оскарження податкових повідомлень-рішень позивачем не було заявлено.

На підставі викладеного, колегія судів, зважаючи на підстави оскарження податкових повідомлень-рішень, зазначені позивачем, визнає про відсутність підстав для задоволення позову та визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.10.2020 № 5 та № 5.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агрофірма "Журавка" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 року по справі № 480/8538/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 17.02.2022 року