Справа № 160/26463/21
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.12.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та після реорганізації підприємства на посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року, які не були включені до страхового стажу та внести коригування до персональної облікової картки відомостей в Реєстрі застрахованих осіб про застраховану особу ОСОБА_1 в частині інформації про ідентифікаційний податковий номер, змінивши його з неправильного НОМЕР_2 на правильний ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 у червні 2021 року звернулась до Пенсійного фонду України для отримання індивідуальних відомостей про особу. За результатом звернення було сформовано довідку форми ОК-5 від 17.06.2021 року, в якій відсутні відомості про роботу з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року. Позивач вважає, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. За період роботи позивача з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року страхові внески позивачем були сплачені, однак, через невірно вказаний ідентифікаційний податковий номер, з невідомих позивачу причин, страховий стаж не був врахований, що, в свою чергу, обмежує її права, оскільки в подальшому позивач буде позбавлена права на пенсію.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Позивач 30.08.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно зарахування до страхового стажу періодів роботи.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та після реорганізації підприємства на посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом.
Як встановлено судом, спір між сторонами виник з підстав незарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року у зв`язку із зазначенням у звітній інформації, яка надавалась до органів Пенсійного фонду України, невірного РНОКПП ОСОБА_2 .
На підтвердження стажу роботи, позивачем подано до суду копію трудової книжки серії НОМЕР_4 від 30.07.1996 року, відповідно до якої ОСОБА_1 працювала у спірний період з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації.
На підтвердження наявності страхового стажу, позивачем надано до суду копії наказів про призначення на посаду від 27.03.2001 року №6 та про переведення на посаду від 26.12.2001 року №15 в Госпрозрахунковому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації.
Позивачем додано, також, довідку про заробітну плату позивача в РКП «Архітектурно-планувальне бюро» для обчислення пенсії з 2004 по 2006 роки, видану 08.12.2021 року за №452, виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області. У довідці зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески.
Отже, відповідач не заперечує, що страхувальником подавалась за позивача звітність про сплачені страхові внески, однак вказує про невірне зазначення РНОКПП позивача.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.
Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення кадрової та бухгалтерської документації покладається на підприємство, відтак, певні недоліки в записах не можуть бути підставою для виключення періодів роботи зі страхового стажу позивача.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення кадрової та бухгалтерської документації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або інших бухгалтерських документів.
Судом встановлено, що відповідач не заперечує сплату за позивача роботодавцем страхових внесків, проте вказує про невідповідність РНОКПП у звітності, поданій до органів Пенсійного фонду.
При цьому, позивачем належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено період роботи з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації, яке в подальшому було реорганізовано в РКП «Архітектурно планувальне бюро».
Отже, оскільки відповідач не зараховує спірний період роботи позивача через наявність невірного коду РНОКПП в звітності, поданій страхувальником за ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відновити порушені права позивача шляхом визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та після реорганізації підприємства на посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу протиправною.
Як наслідок, підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року, які не були включені до страхового стажу та внести коригування до персональної облікової картки відомостей в Реєстрі застрахованих осіб про застраховану особу ОСОБА_1 в частині інформації про ідентифікаційний податковий номер, змінивши його з неправильного НОМЕР_2 на правильний ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією від 16.12.2021 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та після реорганізації підприємства на посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на посаді начальника Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при відділі містобудування та архітектури Томаківської райдержадміністрації та посаді начальника РКП «Архітектурно планувальне бюро» до страхового стажу з 27.03.2001 року по 31.12.2006 року, та внести коригування до персональної облікової картки відомостей в Реєстрі застрахованих осіб про застраховану особу ОСОБА_1 в частині інформації про ідентифікаційний податковий номер, змінивши його з неправильного НОМЕР_2 на правильний ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 .
В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у сумі 908 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова