Справа № 160/7624/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/7624/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва", Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (головуючий суддя: Олійник В.М.) по адміністративній справі №160/7624/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2022 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва" (далі ТОВ "Дніпровське УРБ") задоволений, визнані протиправними та скасовані рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 08 квітня 2021 року №2547671/37862355, №2547672/37862355, №2547673/ 37862355; зобов`язано відповідача ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 31.03.2021 року №4,№3, №5 датою їх подання 02.04.2021 року. На користь позивача стягнені за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору в сумі 13 620,00 грн.

Позивач 27.09.2021 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 112,50 грн.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року заяву ТОВ "Дніпровське УРБ" задоволено частково, стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу у розмірі 6 500 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ "Дніпровське УРБ" та відповідач ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулися із апеляційними скаргами, в яких просять скасувати додаткове рішення, позивач просить задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі, а відповідач просить повністю відмовити в задоволенні заяви про стягнення цих витрат.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо відшкодування ТОВ "Дніпровське УРБ " судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 ч.3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 ст. 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6,7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами;

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа;

розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України ).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у випадку задоволення позовних вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Матеріали справи свідчать, що заявлені позивачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу підтверджується наступними доказами, а саме: свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №1834 від 14.04.2018 року, договором про надання правової (професійної правничої) допомоги №143/44/21 від 05.05.2021 року; угодою про розмір гонорару Бюро від 05.05.2021 року; актом прийому-передачі послуг від 20.09.2021 року; рахунком АБ "Олександра Рисіна" №472 від 05.05.2021 року; платіжним дорученням №785 від 07.05.2021 року на суму 15000,00 грн.

Суд першої інстанції врахував задоволення судовим рішенням позову, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, та правомірно визначив розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 500,00 грн.

Доводи апеляційних скарг правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а додаткове рішення від 18.10.2021 року - без змін.

Керуючись ст. 252, 315, 316, 321, 322 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровське управління регіонального будівництва", Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по адміністративній справі №160/7624/21- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 15 лютого 2022 року, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий