Справа № 160/145/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2022 року Справа № 160/145/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення добровільно не сплаченої суми штрафних санкцій, -
05 січня 2022 року Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві зазначено, що посадовою особою позивача було складено протокол про порушення законодавства про рекламу від 05.03.2021 року відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме розповсюдження відповідачем за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN») реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОНННИЙ РОЗПРОДАЖ» без зазначення відомостей щодо дати закінчення знижки цін на продукцію, що є порушенням вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу». За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно відповідача було складено Протокол про порушення законодавства про рекламу від 29.04.2021 року. Також на адресу відповідача направлялись вимоги від 16.03.2021 року №06.2/3886 та від 29.04.2021 року №06.6/6685, від 19.05.2021 року №06.2/7709, щодо надання пояснень, документів, та зазначено про необхідність прибуття для розгляду справи про порушення законодавства у сфері реклами. Проте, у відповідь на вимоги позивача інформація від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не надходила, що ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві вважає порушенням ст.ст. 26, 27 Закону України «Про рекламу». За результатами розгляду справи відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на підставі протоколів №114 та №115 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 08.06.2021 року позивачем було прийнято рішення №108 від 15.06.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 1700 грн., а саме - за неподання на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, у відповідності до вимог ст. 27 Закону України «Про рекламу», а також рішення №109 від 15.06.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства в сфері реклами в розмірі 5083 грн., а саме за недотримання порядку розповсюдження реклами. Відповідачем штраф добровільно не сплачено, а тому позивач просить стягнути вказаний борг в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
03.02.2022 року відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зокрема, зазначив, що позивач, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, не має права на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів за порушення законодавства про рекламу. Щодо суті спірних правовідносин, відповідач вказує на те, що ним не були отримані рішення про накладення штрафу №108 та №109 від 15.06.2021 року, на які посилається позивач, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про накладення штрафу, що порушило право відповідача приступити до виконання зобов`язання або оскарження штрафних санкцій. Окремо відповідач наголосив на відсутності факту його повідомлення ГУ Держпродспоживслужбою у м. Києві про призначення засідань про розгляд справи відносно відповідача. Відповідач вказав, що порушення процедури розгляду справи призводить до протиправності прийнятого за результатами такого розгляду рішення. У відзиві також наводяться посилання на порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки за твердженням відповідача, позовна заява подана передчасно, до закінчення шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України для відповідача, чим порушено право фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на оскарження прийнятих позивачем рішень. Відповідач також зауважив на тому, що позивач у позовній заяві не посилається на те, що відповідач на вимоги ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві надавав відповіді - листи №02 від 07.04.2021 року з додатками та №03 від 19.05.2021 року (направлені рекомендованою кореспонденцією), в яких зазначив про те, що він не є власником майна, в тому числі засобу реклами, що розміщено в приміщенні ТРЦ за адресою АДРЕСА_2 , не вчиняв дій щодо спірної реклами, не є рекламодавцем, виробником, розповсюджувачем спірної реклами у зв`язку із чим не може бути суб`єктом відповідальності відповідно до положень Закону України «Про рекламу». Відповідач звернув увагу на протиправність та безпідставність посилань позивача щодо ігнорування вимог ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві, оскільки такі посилання спростовуються наданими копіями документів до відзиву. Відповідач вважає, що позивачем не доведено факту того, що саме відповідач є рекламодавцем та розповсюджувачем реклами за адресою АДРЕСА_2 , а при прийнятті рішень про накладення штрафу вбачаються грубі порушення позивачем порядку накладення таких штрафів, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Основним видом підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є «Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах» (код КВЕД 47.72).
Матеріалами справи підтверджується, що при здійсненні контролю за дотриманням порядку розповсюдження реклами щодо захисту прав споживачів реклами та вимог до її змісту на території м.Києва 05.03.2021 року заступником начальника відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Вишняком В.О. було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN») розповсюджено рекламу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОНННИЙ РОЗПРОДАЖ», яка не містить відомості про дату закінчення знижки цін на продукцію, що на думку відповідача є порушенням вимог ч.5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме, реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.
05.03.2021 року посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві Вишняком В.О. було складено протокол про порушення законодавства про рекламу №б/н від 05.03.2021 року.
16.03.2021 року в порядку, визначеному ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», ФОП ОСОБА_1 було направлено вимогу №06.2/3886 від 16.03.2021 року, в якій зазначено виявлене порушення та зобов`язано відповідача у термін до 08.04.2021 року надати на електронну адресу, та поштову адресу документи: письмові пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), правила та умови продажу товарів за зниженими цінами, затверджений макет реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами, та іншу інформацію, що може мати значення для прийняття рішення. До вимоги від 16.03.2021 року було долучено фото рекламного сюжету.
Відповідно до поштового повідомлення, рекомендований лист з вимогою від 16.03.2021 був отриманий ОСОБА_1 19.03.2021 року.
08.04.2021 року ФОП ОСОБА_1 на адресу ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві було направлено цінним листом з описом вкладення відповідь на вимогу №06.2/3886 від 16.03.2021 року, у якій відповідачем вказано про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснювалась господарська діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , з роздрібної торгівлі взуттям, одягом та шкіряними виробами, на підставі Договору суборенди нежитлового приміщення №22/12/05-2020 від 22.12.2020 року. Користування відповідачем приміщенням за адресою АДРЕСА_2 достроково припинено з 09.03.2021 року на підставі додаткової угоди від 08.02.2021 року та акту приймання-передачі (повернення) приміщення від 09.03.2021 року. У відповіді від 08.04.2021 року ФОП ОСОБА_1 було зазначено, що відповідач не є власником приміщення та реклами, що була розміщена в такому приміщенні, не є рекламодавцем, виробником чи розповсюджувачем реклами в розумінні Закону України «Про рекламу», а тому не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу». До відповіді від 08.04.2021 року було надано копії документів: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, договору суборенди №22/12/05-2020 від 22.12.2020 року, акту приймання-передачі приміщення від 22.12.2020 року, додаткової угоди №1 від 08.02.2021 року до договору від 22.12.2020, акту приймання-передачі від 09.03.2021 року.
03.04.2021 року ГУ Держпродспоживслужбою в м. Києві було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
29.04.2021 року позивачем було складено протокол про порушення законодавства про рекламу, а саме: протокол про наявні ознаки порушення вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» - неподання на вимогу органу державної влади пояснення, копії витягу про державну реєстрацію, затвердженого макету реклами, а також документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами.
29.04.2021 року в адресу ФОП ОСОБА_1 було також направлено повторну вимогу №06.6/6685 від 29.04.2021 року, в якій зазначено про зобов`язання відповідача надати документи та інформацію згідно вимоги від 16.03.2021 року та повторної вимоги від 29.04.2021 року (строк виконання до 13.05.2021 року) на адресу АДРЕСА_3 , а також повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 20.05.2021 року о 16.00 год. за адресою АДРЕСА_4 .
22.05.2021 року рекомендованим листом на адресу ГУ Держпродспоживслужби м. Києва було надано відповідь ФОП ОСОБА_1 на повторну вимогу №06.6/6685 від 29.04.2021 року, в якій містились посилання щодо направлення відповіді відповідачем на попередню вимогу 08.04.2021 року, а також зазначено про те, що матеріали (фото, що є додатком до вимог), не є доказом порушення відповідачем законодавства про рекламу, не містить жодних ідентифікуючих ознак про власника такої реклами. Щодо виклику на засідання розгляду справи відносно ФОП ОСОБА_2 , останнім у відповіді зазначено про відсутність фінансової можливості прибуття з м. Дніпра до м. Київ.
19.05.2021 року ГУ Держпродспоживслужбою у м. Києві було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1
19.05.2021 за вих.№06.2/7709 була підготовлена додаткова вимога ФОП ОСОБА_1 щодо необхідності надання копій документів та інформації (в тому числі на виконання попередніх вимог), а також було повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно відповідача 08.06.2021. В матеріалах справи відсутні докази направлення додаткової вимоги від 19.05.2021 року в адресу відповідача.
08.06.2021 року на розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 відповідач не з`явився, у зв`язку із чим, на підставі зібраних матеріалів Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було проведено засідання з розгляду питання про порушення відповідачем законодавства про рекламу, що підтверджується протоколами №114 та №115.
Як встановлено судом, у протоколі №114 від 08.06.2021 року відображено (встановлено), що в рамках проведення контролю 05.03.2021 року посадовою особою позивача було виявлено розповсюдження реклами з порушеннями вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», у зв`язку із чим ГУ Держпродспоживслужбою м. Києва було направлено вимоги від 16.03.2021, від 29.04.2021 та від 19.05.2021 на адресу відповідача, у відповідь на які відповідач направив пояснення з додатками. При цьому у протоколі зазначено, що комісією встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , згідно наданих пояснень та документів здійснював діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN») з 22.12.2020 року по 09.03.2021 року, при цьому згідно умов договору суборенди №22/12/05-2020 від 22.12.2020 (п.1.4, п. 1.6), укладеного ФОП ОСОБА_1 (суборендар) з ТОВ «АНТОНІО БІАДЖІ-УКРАЇНА» (орендар), суборендар не допускає до використання приміщення третьою стороною, а також суборендар не має права в приміщенні, що орендується, розміщувати рекламу третіх осіб без узгодження її з власником. З огляду на зазначене, комісія дійшла висновків, що ФОП ОСОБА_1 свідомо не надає достовірну інформацію щодо витрат та розповсюдження реклами та ухиляється від законних вимог позивача. На підставі встановлених обставин, з посиланням на положення ч. 2 ст. 26, ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу», на засіданні було прийнято рішення винести на розгляд керівництва попередні висновки та матеріали справи для прийняття Головним управлінням рішення.
Згідно зі змістом протоколу №115 від 08.06.2021 року засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що в рамках проведення контролю 05.03.2021 року посадовою особою позивача було виявлено розповсюдження реклами з порушеннями вимог ч. 5 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а також положень Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки розповсюджена в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN») реклама «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ» містить в собі інформацію про знижку цін на продукцію, що не є самим товаром або упакуванням, супровідною документацією, що додається до продукції, етикеткою чи маркуванням та цінником і має на меті сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес до товарів, які реалізуються у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за зниженими цінами, що є засобом реклами. Комісією зазначено, що враховуючи наявність договору суборенди від 22.12.2020 року №22/12/05-2020, згідно з яким саме ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність у вказаному вище магазині, та враховуючи зміст рекламного сюжету, який містить інформацію про початок сезонного розпродажу з 26.01, можливо прийти до висновків, що ФОП ОСОБА_1 свідомо надає недостовірну інформацію про витрати, пов`язані з виготовленням, розповсюдженням рекламного матеріалу, та ухиляється від виконання законних вимог органу державної влади. Засіданням було вирішено винести на розгляд керівництва Головного управління попередні висновки та матеріали справи для прийняття рішення відносно порушень ФОП ОСОБА_1
15.06.2021 року ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві було винесено рішення №108 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу за неподання на вимогу Головного управління інформації щодо вартості розповсюдженої реклами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN»), відповідно до якого:
- за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, відповідно до вимог ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» накласти на рекламодавця ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_1 ) штраф у розмірі 1700 грн. 00 коп.;
- зобов`язано ФОП ОСОБА_1 сплатити штраф у зазначеному розмірі та повідомити у 3-денний строк ГУ Держпродспоживслужбу в м. Києві про сплату.
15.06.2021 року ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві було винесено рішення №109 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу реклама магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_2 (ТРЦ «DREAM TOWN») не містить відомості про дату закінчення знижки цін на продукцію, згідно з яким:
- за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами у відповідності до вимог ч. 2, ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» накласти на рекламодавця ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання фізичної особи-підприємця АДРЕСА_1 ) штраф у розмірі 5083 грн. 00 коп.;
- зобов`язано ФОП ОСОБА_1 сплатити штраф у зазначеному розмірі та повідомити у 3-денний строк ГУ Держпродспоживслужбу в м. Києві про сплату.
Супровідним листом від 18.06.2021 року на адресу ФОП ОСОБА_1 були направлені рекомендованою кореспонденцією рішення про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу №108, №109 від 15.06.2021 року. Згідно з матеріалами справи, даний супровідний лист з додатками повернувся на адресу ГУ Держпродспоживслужба в м. Києві з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».
Станом на день розгляду даної справи доказів сплати штрафних санкцій на виконання вищезазначеного рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві відповідач суду не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України, регулює Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96-ВР Про рекламу (далі - Закон №270/96-ВР).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №270/96-ВР, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
Питання накладення уповноваженими особами Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі - Порядок №693).
На підставі пункту 8 Порядку № 693, накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.
Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (далі - Держпродспоживслужба, Служба відповідно).
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів», реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держпродспоживслужби за відповідним переліком.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №260 «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів» Держпродспоживслужба приступила, крім іншого, до виконання функцій повноважень Державної інспекції з питань захисту прав споживачів.
Виходячи з аналізу наведених правових положень законодавства, реалізації повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, покладено на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи в областях, як правонаступника Держспоживінспекції відповідно до постанов Кабінету Міністрів №442 від 10.09.2014 року та №1092 від 16.12.2015 року.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчові продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України і 02.09.2015 року №667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, приховано про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням розповсюдження (п.4 Положення №667).
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п.7 Положення №667).
Територіальним органом з реалізації державної політики у сфері державного контролю за додержанням законодавства України про захист прав споживачів на території м. Києва є Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві.
Згідно з пп.8 п. 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 №209, на управління покладено завдання щодо здійснення контролю за дотриманням вимог Законів України «Про рекламу» та «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення в межах наданих повноважень».
Таким чином, саме на Держпродспоживслужбу, в тому числі його територіальний орган - Головне управління Держпродспоживслужби у м. Києві, покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами, в тому числі щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами та стягнення штрафів у судовому порядку.
Аналогічну позицію висловлено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 812/1234/18.
Питання щодо накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №693.
За наявності ознак порушення законодавства про рекламу складається протокол та приймається рішення про початок розгляду справи (п. 9 - 11 Порядку №693).
Пунктом 9 Порядку № 693 встановлено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.
Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення та розглядається у місячний строк (п. 10 Порядку № 693).
Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці (п. 12 Порядку №693).
Пунктом 13 Порядку № 693 визначено, що посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу: перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження; отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу; готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.
Відповідно до п. 14 Порядку № 693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.
Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (п. 16 Порядку № 693).
Провадження у справі припиняється, якщо в діях рекламодавця, виробника розповсюджувача реклами не виявлено ознак порушення законодавства про рекламу або не доведено факт вчинення порушення (п. 17 Порядку № 693).
Згідно п.8 Порядку №693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.
За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (п. 18 Порядку № 693).
Рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку (п. 19 Порядку №693).

Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства (п. 20 Порядку № 693).

Виходячи з системного аналізу положень ст.26 Закону №270/96-ВР, п. 9-11 Порядку №693, у провадженні в справах про порушення законодавства про рекламу оформляються наступні процесуальні документи: протокол про порушення законодавства про рекламу, рішення про початок розгляду справи за ознаками про порушення законодавства про рекламу, протокол засідання та рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Крім того, виходячи з поняття реклама, закріпленого у ст. 1 Закону №270/96-ВР, саме інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, Держпродспоживслужба та її територіальні органи здійснюють контроль за розповсюдженням інформації (реклами), а не перевіряють господарську діяльність рекламодавців, розповсюджувачів та виробників реклами.

Закон №270/96-ВР не регулює відносини щодо виявлення та запобігання порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, а лише визначає засади рекламної діяльності в Україні та регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, тому контроль за дотриманням законодавства про рекламу не підпадає під дію Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 9 Порядку №693, підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол про порушення законодавства про рекламу, складений уповноваженою особою Держспоживінспекції України або його територіальних органів. Протокол складається працівниками структурного підрозділу Держспоживінспекції України або його територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу складається в одному примірнику та залишається у матеріалах справи. Протокол підписується службовою особою яка склала протокол, що і було зроблено уповноваженою особою ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві.

Щодо питання правомірності визначення позивачем рекламою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ» за адресою м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б (ТРЦ «DREAM TOWN»), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень абзацу третього ст. 1 Закону України «Про рекламу», внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з абзацом чотирнадцятим ст. 1 Закону України «Про рекламу», реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Судом досліджені надані до суду докази фото-фіксації розміщеної у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ» за адресою м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б (ТРЦ «DREAM TOWN»), та встановлено, що така фактично є інформацією для споживача з повідомленням про знижку на продукцію у цьому магазині. Таким чином, розміщуючи вказану інформацію, відповідач мав на меті привернути увагу споживача/покупця на розпродаж/продаж товарів, що реалізуються у цьому магазині.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж, повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», вживання понять «знижка» або «зменшена ціна» або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:

1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання;

2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;

3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.

Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Як встановлено судом з матеріалів справи, реклама у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ» про знижку, не містить необхідних даних, що стало підставою для накладення на позивача штрафних санкцій оскаржуваним рішенням №109 від 15.06.2021 року.

Необхідно зазначити, що розповсюдження будь-якої рекламної акції проводиться з метою збільшення суб`єктом господарювання прибутку від підприємницької діяльності та розширення клієнтури. Розміщення реклами щодо проведення розпродажу, відповідних акцій чи знижок на продукцію є одним із способів, спрямованих на створення інтересу у споживача реклами щодо відповідної особи та придбання її продукції чи товару.

Так, розміщення відповідачем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з умовною назвою «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ» є рекламою цього магазину та товару, що продається у магазині, а вказаний напис, який часто застосовується суб`єктами підприємницької діяльності при проведенні розпродажу та знижок на товар, свідчить про проведення розпродажу та знижок в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приміщення якого у період з 22.12.2020 року по 05.03.2021 року знаходилось в суборенді у відповідача.

Приймаючи рішення по суті спору, необхідно також врахувати, що в Законі України «Про рекламу» міститься ідентифікація реклами та чітке розмежування, що не є рекламою та може розміщуватись на зовнішній стороні магазину.

Відповідно до ч.6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Отже, ч.6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» визначено вичерпний перелік елементів, які можуть бути розміщені на зовнішній стороні магазину та не вважатись рекламою.

З аналізу співставлення відповідних норм та умовної назви «SALE СЕЗОННИЙ РОЗПРОДАЖ», встановлено, що вказані елементи не відповідають визначеному переліку ч.6 ст. 9 Закону України «Про рекламу».

Верховний Суд у постанові від 28.02.2019 року у справі №149/2498/17 зазначив, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) - спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

При цьому приписи Закону України «Про рекламу» визначають, що вивіска чи табличка, які не відносяться до рекламних, мають відповідати таким умовам: місце розміщення (на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення); зміст (інформація про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи).

Щодо встановленого порушення та накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, необхідної для здійснення повноважень щодо контролю, суд зазначає наступне.

Згідно з положенням ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Однак, як було встановлено під час судового розгляду, на вимоги ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 16.03.2021, від 29.04.2021 ФОП ОСОБА_1 не надав інформацію щодо витрат та розповсюдження реклами, тобто не виконав в повній мірі законних вимог позивача, відтак, накладення штрафу згідно з рішенням позивача № 108 від 15.06.2021 року є правомірним.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 27 Закону України «Про рекламу» відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні: у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу», за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 11 ст. 27 Закону України «Про рекламу», рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на те, що на момент розгляду справи суми штрафів згідно з рішеннями позивача від 15.06.2021 року №108 та №109 не сплачені ФОП ОСОБА_1 в добровільному порядку, та доказів оскарження вказаних рішень відповідачем суду не надано, суд вважає позовні вимоги Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, позивачем понесені не були, судові витрати у вигляді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Держпродспоживслужби в м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення добровільно не сплаченої суми штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_1 ) дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 - суму штрафу згідно з рішенням №108 та №109 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 15 червня 2021 року на загальну суму - 6783 грн. 00 коп. (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні нуль копійок) до державного бюджету України, Отримувач ГУК у м.Києві/Оболонському р-н/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (ІВАN) UА0026006; Код класифікації доходів бюджету 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету, Адміністративні штрафи та інші санкції.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Суддя В.В. Кальник