Справа № 420/18068/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
01 лютого 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним складення Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) актового запису №572 від 25 липня 2002 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
- зобов`язати відповідач анулювати актовий запис №572 від 25 липня 2002 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 верерня 2001 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Київським відділом РАГС м.Одеси 11 листопада 1974 року, актовий запис №2222.
На підставі вказаного рішення суду 04 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області було складено актовий запис №179 та позивачу видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 та внесено відмітку про розлучення до паспорту громадянина України.
Водночас в подальшому позивачу стало відомо, що 25.02.2002 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальної управління юстиції в Одеській області було складено ще один актовий запис №572 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 вересня 2001 року.
Відзиву відповідачем у строк встановлений КАС України до суду надано не було.
Водночас суд зазначає, що приписами ч.4 ст.9 КАСУ визначений обов`язок суду вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Згідно частини 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 3 цієї ж статті КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Згідно положень ч.ч. 6-9 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Відповідно до п.5.5-5.10 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при одержанні заяви про реєстрацію розірвання шлюбу та після реєстрації її в спеціальному журналі орган реєстрації актів громадянського стану одночасно з`ясовує, чи не було зареєстровано розлучення у відділі реєстрації актів громадянського стану України за заявою другого з подружжя. Тому з подружжя, хто подав заяву, роз`яснюється, що розірвання шлюбу буде зареєстровано після одержання про це відповіді з відділу реєстрації актів громадянського стану України за місцем проживання другого з подружжя.
Відділ реєстрації актів громадянського стану, який одержав такий запит, повинен не пізніше тижневого строку повідомити, коли і яким органом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано розірвання шлюбу другим з подружжя або про відсутність відмітки про розірвання шлюбу в запису акта про одруження.
Відділ реєстрації актів громадянського стану, який одержав повідомлення про відсутність відмітки про розлучення, у десятиденний термін запрошує заявника для реєстрації розірвання шлюбу і в його присутності реєструє розлучення.
Якщо відділу реєстрації актів громадянського стану відомо, що другий з подружжя вже зареєстрував розірвання шлюбу, то заяву, що надійшла, разом з копією рішення суду і квитанцією про сплату державного мита вказаний відділ, на письмове прохання заявника, надсилає до відділу реєстрації актів громадянського стану України за місцезнаходженням актового запису про розірвання шлюбу для доповнення його відсутніми відомостями.
Відділ реєстрації актів громадянського стану, який одержав такі матеріали, зобов`язаний у десятиденний строк доповнити актовий запис про розлучення і надіслати до відділу реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання заявника для вручення йому свідоцтва про розірвання шлюбу, зазначивши в ньому ту саму дату розірвання шлюбу, що й першому з подружжя.
Після доповнення актового запису відділ реєстрації актів громадянського стану повинен у тижневий термін надіслати повідомлення про це відділу за місцезнаходженням другого примірника актового запису про розірвання шлюбу.
Так під час розгляду даної адміністративної справи, судом було виявлено необхідність у витребуванні додаткових доказів по справі, зокрема, у Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформації та належним чином засвідчених доказів на її підтвердження щодо наступних відомостей:
- на підставі, яких документів було здійснено актовий запис №572 від 25 липня 2002 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
- чи здійснювались відповідачем заходи для з`ясування обставин, щодо наявної вже реєстрації розлучення за заявою другого з подружжя ( ОСОБА_1 ), зокрема, але не виключно надіслання запитів до інших відділів реєстрації актів громадянського стану України;
- чи отримувався відповідачем від інших відділів реєстрації актів громадянського стану України відповідь на запит щодо наявної вже реєстрації розлучення за заявою другого з подружжя ( ОСОБА_1 ).
При цьому суд зазначає, що підготовка та надсилання витребуваних судом документів може зайняти певний час. Сторонам при надісланні цих доказів також повинна бути забезпечена можливість для ознайомлення із доказами, які стосуються спірних правовідносин.
Водночас суд зазначає, що статтею 258 КАС України встановлені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, суд зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення. Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до отримання необхідних суду доказів. При цьому зазначена норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до спірних правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На другій стадії процесу правозастосування, а саме при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено, що є прогалиною в законодавстві.
Способи ж подолання прогалин - це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити ситуацію, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосування в такому разі долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.
Частиною 2 ст. 241 КАС України визначено, що всі процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, а також клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5-11, 77, 80, 90, 236, 243, 248, 256, 287, 293-295 КАС України, суд, -
Витребувати у Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформації та належним чином засвідчених доказів на її підтвердження:
- на підставі яких документів було здійснено актовий запис №572 від 25 липня 2002 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
- чи здійснювались відповідачем заходи для з`ясування обставин щодо наявної вже реєстрації розлучення за заявою другого з подружжя ( ОСОБА_1 ), зокрема, але не виключно надіслання запитів до інших відділів реєстрації актів громадянського стану України;
- чи отримувався відповідачем від інших відділів реєстрації актів громадянського стану України відповідь на запит щодо наявної вже реєстрації розлучення за заявою другого з подружжя ( ОСОБА_1 ).
Роз`яснити відповідачу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.
Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України виключно з підстав зупинення провадження у справі.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В