Справа № 560/14523/21
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

16 лютого 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області № Ф-3608-25 від 15.02.2021 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 9677,84 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області виключити з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за відповідним кодом класифікації доходів бюджету, відомості щодо наявності недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9677,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є фізичною особою - підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства України. Зазначає, що належним чином сплачував суми ЄСВ до настання пенсійного віку. 14.03.2019 відповідач прийняв вимогу №Ф-3608-25У від 14.03.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 10210,75 грн., яка скасована за рішенням суду, а сума скасованої вимоги також входить до оскаржуваної вимоги. Позивач вважає оскаржувану вимогу протиправною, зазначає, що отримує пенсію по інвалідності 2 група, загальне захворювання, а тому згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки є пенсіонером та отримує пенсію. Тому вважає, що він не є платником ЄСВ, отже і спірна вимога відносно нього є протиправною. Також вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника відомості щодо недоїмки зі сплати внеску. На підставі зазначеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 19.11.2021 суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

09.12.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому останній зазначив, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області під час прийняття оскаржуваної вимоги діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

04.01.2022 року позивачем подано відповідь на відзив, яким останній заперечує проти обставин зазначених у відзиві на позовну заяву та просить суд задовольнити позов.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований, як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 16.03.2018 позивач є пенсіонером по інвалідності 2 групи.

30.01.2019 позивач подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, яким самостійно визначив зобов`язання зі сплати єдиного внеску за 2018 рік на загальну суму 9828,72 грн.

15.02.2021 Головне управління ДПС у Хмельницькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3608-25, за якою заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску складає 9677,84 грн.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464 та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з статтею 1 Закону №1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №2464 (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виходячи з зазначених правових норм, право не сплачувати єдиний внесок поширюється на фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є пенсіонерами за віком або інвалідами, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону №1788 визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років).

Загальні умови призначення пенсій по інвалідності визначені статтею 23 Закону № 1788.

З викладеного слідує, що від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, то відповідно до частини сьомої статті 1 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України і деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609-VІ, ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI доповнено частиною четвертою, згідно з якою особи, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на наведені положення Законів, суд дійшов висновку, що особи, які є пенсіонерами (у тому числі позивач у справі) мають право на пільги щодо сплати за себе єдиного внеску згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 2464, оскільки ця норма не містить жодних обмежень та умов щодо помилкового подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік.

Саме поданий звіт позивача про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік з визначенням суми єдиного внеску за 2018 рік, відповідачем було розцінено, як намір ОСОБА_1 сплатити відповідну суму єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2019 за результатами поданого звіту відповідачем вже виносилась вимога №Ф-3608-25У на суму 10210,75, правомірність винесення якої стала предметом судового розгляду по справі №560/4197/20.

Рішенням Хмельницького окружного суду від 02.11.20 відповідна вимога скасована (рішення набрало законної сили), що не заперечується сторонами.

Представник відповідача зазначає, що оскаржувана вимога в даній справі сформована також у зв`язку із сплатою нарахованого єдиного внеску згідно поданого звіту за 2018 рік.

Суд зазначає, що суди по справі № 560/4197/20 вже зробили правовий висновок про відсутність правових підстав нарахування позивачу зазначеного внеску за поданою звітністю за 2018 рік. З огляду на встановлене суд зазначає, що у відповідача не має правових підстав і на винесення вимоги № Ф-3608-25 від 15.02.2021.

Відповідно до ч.4 ст.77 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2021 року № Ф-3608-25 є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд також враховує, що згідно п.2 розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі - Порядок) інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

За змістом п.1 розділу ІІ зазначеного Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Згідно з п.4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах №816/2042/16 від 13.02.2018, від 10 квітня 2020 року по справі №813/1760/18 та від 01 липня 2020 року по справі №640/8980/19.

Протиправне відображення грошових зобов`язань в інтегрованій картці платника без належних правових підстав очевидно вказує на порушення прав платника податків та необхідність проведення коригування даних інтегрованої картки платника в цілях поновлення порушених прав.

Враховуючи безпідставність нарахування відповідачем відповідних сум, наявні підстави для проведення відповідних коригувань в Інтегрованій картці платника.

Суд, згідно наведених норм, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 єдиний внесок в сумі 9677,84 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність оскарженої вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області, а тому, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 09.11.2021 0.0..1 підтверджено, що за подання до суду вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1819,00 грн.

Разом з цим, із наявної у матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 16.03.2018 вбачається, що позивач є інвалідом другої групи та, відповідно, має право на пільги, встановлені законодавством України.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю І та ІІ груп.

Згідно зі пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політик (ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

З огляду на викладене та враховуючи те, що судовий збір сплачений позивачем, який є особою звільненою від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, що сплачений за подання даного позову судовий збір у розмірі 1819,00 грн. необхідно повернути.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) від 15.02.2021 № Ф-3608-25.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області виключити з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 відомості щодо наявності недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9677,84 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 84 коп.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений відповідно до від 09.11.2021 0.0..1 у розмірі 1819 (одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)
Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький