Справа № 640/28595/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Київ № 640/28595/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПЛАЙН ФІНАНС»

до Міністерства юстиції України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПЛАЙН ФІНАНС» (надалі - позивач), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, будинок 11, офіс 2/11 до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - третя особа), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17, в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України по невиконанню наказу від 10 червня 2021 року № 2131/5 протиправною;

- зобов`язати Офіс протидії рейдерству Міністерства юстиції України виконати наказ № 2131/5 від 10 червня 2021 року та скасувати рішення від 13 лютого 2020 року № 51124462, № 51124943, № 51124695, № 51125114, прийняті приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Ю.А.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача в наслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана у даній справі бездіяльність відповідача щодо не виконання відповідного Наказу є протиправною, оскільки таке невиконання реально зменшує ймовірність відновлення та захисту порушених прав Банку та створює значні ризики заподіяння Банку, а разом з цим - його кредиторам та в першу чергу - Державі, в особі її інституційного органу - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як кредитора, чиї вимоги частково могли б бути задоволенні за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків в значних розмірах, адже відсутність зареєстрованих обтяжень надає можливість її власникам розпорядитись предметом іпотеки на власний розсуд, без відома та волі Банку.

Представник позивача зауважує, що оскільки виконання наказу про скасування прийнятих приватним нотаріусом рішень, покладено на Офіс протидії рейдерству, то на переконання представника позивача, в даному випадку Офісом протидії рейдерства Міністерства юстиції України було допущена бездіяльність, яка проявилась у невиконанні наказу від 10 червня 2021 року № 2131/5.

Керуючись викладеними вище обставинами, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги адміністративного позову, шляхом визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «МІСТО БАНК» Білої Ірини Володимирівни до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва замінено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «МІСТО БАНК» Білої Ірини Володимирівни (адреса: 65009, місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 11, ) її правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю «ТОПЛАЙН ФІНАНС» (адреса: 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, будинок 11, офіс 2/11, ).

Заперечуючи проти аргументів викладених позивачем в позовній заяві, представником відповідача було подано відзив, в якому останній зазначає, що під час розгляду поданої уповноваженою особою скарни Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» колегією було встановлено, що для проведення реєстраційних дій не було надано документ, який би слугував підставою для припинення записів про іпотеку та заборону щодо об`єкту нерухомого майна. Водночас, представник відповідача звертає увагу, що приватним нотаріусом Єнакаке Ю.А. було подано до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) заяву про виявлення факту використання третіми особами особистого ключа доступу до державних реєстрів, у зв`язку з чим колегія прийшла до висновку про неможливість застосування до приватного нотаріуса санкцій.

Також, представник відповідача звернув увагу, як на обставину неможливості виконання наказу Міністерства юстиції України від 10 червня 2021 року № 2131/5 на підставу того, що до прийняття оскаржуваного наказу 13 березня 2020 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботею А.В. на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна від 21 лютого 2020 року була проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0081) за новим право набувачем ТОВ «Органік Фудз Воловець», що дає підстави для висновку про те, що Міністерство юстиції України не може поновити записи про іпотеку та заборону відчуження щодо об`єкта нерухомого майна, який належить на праві власності особі, яка не є іпотекодавцем за договором іпотеки, і яка не має жодних зобов`язань та правовідносин з позивачем. Вчинення такий дій буде свідченням того, що Міністерство юстиції України самостійно надало статусу іпотекодавця певній особі, що є перевищенням повноважень та вчиненням дій, які виходять за межі компетенції Міністерства юстиції України.

Також, представник відповідача у поданому до суду відзиві зазначив, що позивачем у даній справі було обрано неправильний та неефективний спосіб захисту, оскільки для поновлення порушених прав та інтересів позивачу необхідно в порядку господарського судочинства вирішити спір про право цивільне з іншими особами і заявити як похідну вимогу скасування як рішення про припинення іпотеки та заборони на відчуження, так і рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Органік Фудз Воловець».

Керуючись викладеними вище обставинами представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, з підстав необґрунтованості доводів позивача викладених у адміністративному позові.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, на підставі рішення Правління Національного банку України № 735-рш/БТ від 14 грудня 2020 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2086 від 14 грудня 2020 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «Місто Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора AT «Місто Банк», що визначені Законом, зокрема, статтями 37- 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Степанець Вікторії Сергіївні строком на один місяць з 15 грудня 2020 року по 14 січня 2021 року (включно) (відповідно до приписів частини 3 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 25 від 12 січня 2021 року «Про продовження тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку AT «Місто Банк», продовжено строк тимчасової адміністрації неплатоспроможного AT «Місто Банк» на один місяць з 15 січня 2021 року до 14 лютого 2021 року (включно).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 26 січня 2021 року № 25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Місто банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2021 року «Про початок процедури ліквідації AT «Місто Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 159 від 15 лютого 2021 року «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» з 22 лютого 2021 року всі повноваження ліквідатора Банку було делеговано провідному професіоналу з питань ліквідації банків ) ід дії у організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні.

Надалі, 19 березня 2021 року публічне акціонерне товариство «МІСТО БАНК» (надалі за текстом - AT «МІСТО БАНК») з метою відновлення порушених прав звернулось до Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції із скаргою на прийняті рішення та проведення реєстратором - приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліяном Адамовичем реєстраційні дії, в порядку пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та просило скасувати прийняті рішення та проведені реєстратором -приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліяном Адамовичем реєстраційні дії, а саме:

- рішення, індексний номер: 51124462, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення іпотеки земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0081, запис про іпотеку № 21634633, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:14:09, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:15:21;

- рішення, індексний номер: 51124943, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення заборони відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0081, запис про заборону № 21634592, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного напису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:25:03, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:26:14;

- рішення, індексний номер 51124695, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення іпотеки цілісного майнового комплексу Воловецького заводу продтоварів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, запис про іпотеку № 21361348, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:19:14, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:20:19;

- індексний номер: 51125114, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення заброни відчуження цілісного майнового комплексу Воловецького заводу продтоварів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, запис про заборону № 21360482 та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:29:10, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:30:08.

Розглянувши вказану вище скаргу, Наказом Міністерства юстиції України від 10 червня 2021 року № 2135/5 скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «МІСТО БАНК» Білої І.В. від 19 березня 2021 року № 480 задоволено повністю та скасовано рішення від 13 лютого 2020 року № 51124462; № 51124943; № 51124695; № 51125114, прийняті приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліаном Адамовичем.

Також, відповідно до пункту 3 вказаного вище Наказу № 2131/5 від 10 червня 2021 року зазначено, що виконання наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

15 липня 2021 року на адресу Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України за вих. № 1808 було направлено лист, в якому AT «МІСТО БАНК» просив вжити заходи, спрямовані на виконання наказу Міністерства юстиції України № 2131/5 від 10 червня 2021 року та повідомити Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «МІСТО БАНК» про його виконання.

Надалі, 06 вересня 2021 року AT «МІСТО БАНК» отримало відповідь Міністерства юстиції України за № 72742/СК-624-21/33.3 від 31 серпня 2021 року за підписом Директора департаменту Офісу протидії рейдерству, в якому зазначено, що офісом протидії рейдерству виявилось неможливим виконати Наказ у зв`язку з тим, що до прийняття Міністерством юстиції України Наказу, 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботею А.В. на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 21 лютого 2020 року була проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0081) за новим правонабувачем ТОВ «Органік Фудз Воловець».

Не погоджуючись з вищевикладеною бездіяльністю уповноваженого органу щодо невиконання відповідного рішення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, здійснює розгляд скарг відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (надалі - Порядок № 1128).

Згідно до статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;

91) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1, 2, 3, 5, 6, 9 статті 37 Закону зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову у задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а. скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;

б. скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;

в. виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;

в1. усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 1128 скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Копії документів, що додаються до скарги у сфері державної реєстрації в електронній формі, виготовляються шляхом сканування з обов`язковим накладенням відповідним скаржником кваліфікованого електронного підпису.

Скаржник може відкликати подану ним скаргу у сфері державної реєстрації до прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішення щодо неї.

Відкликана скарга у сфері державної реєстрації залишається без розгляду.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Пунктом 9 Порядку № 1128 зазначено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття Міністерством юстиції України чи відповідним територіальним органом рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) розміщуються на офіційному веб-сайті Мін`юсту чи відповідного територіального органу.

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян», засвідчені в установленому законодавством порядку відповідні копії рішень Мін`юсту чи його територіального органу, копії висновків колегії (у разі розгляду скарг у сфері державної реєстрації колегіально) разом із супровідним листом надсилаються скаржнику.

Так, як вже було встановлено судом вище, 19 березня 2021 року публічне акціонерне товариство «МІСТО БАНК» (надалі за текстом - AT «МІСТО БАНК») з метою відновлення порушених прав звернулось до Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції із скаргою на прийняті рішення та проведення реєстратором - приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліяном Адамовичем реєстраційні дії, в порядку пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та просило скасувати прийняті рішення та проведені реєстратором -приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліяном Адамовичем реєстраційні дії, а саме:

- рішення, індексний номер: 51124462, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення іпотеки земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0081, запис про іпотеку № 21634633, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:14:09, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:15:21;

- рішення, індексний номер: 51124943, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення заборони відчуження земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0081, запис про заборону № 21634592, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного напису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:25:03, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:26:14;

- рішення, індексний номер 51124695, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення іпотеки цілісного майнового комплексу Воловецького заводу продтоварів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, запис про іпотеку № 21361348, та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:19:14, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:20:19;

- індексний номер: 51125114, прийняте 13 лютого 2020 року, щодо припинення заборони відчуження цілісного майнового комплексу Воловецького заводу продтоварів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, запис про заборону № 21360482 та реєстраційну дію щодо припинення вказаного запису, дата та час державної реєстрації: 13 лютого 2020 року о 15:29:10, відомості внесено до реєстру: 13 лютого 2020 року о 15:30:08.

У вказаній вище скарзі, скаржником було зазначено, що 12 липня 2017 року між ПАТ «МІСТО БАНК» та ТОВ «ВОЛОВЕЦЬКИИ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» було укладено договір іпотеки, у відповідності до якого ТОВ «МІСТО БАНК» було передано в іпотеку земельну ділянку та завод продтоварів. Скаржником під час проведення інвентаризації активів було встановлено, що приватним нотаріусом Єнакаке Ю.А. на підставі оскаржуваних рішень незаконно, без документів було припинено записи про іпотеку та заборону щодо відчуження майна.

У вказаній скарзі представником позивача зазначено наступне: «…з відомостей Державного реєстру прав Колегією встановлено, що без жодного документу були на підставі оскаржуваних рішень проведені реєстраційні дії щодо припинення записів про іпотеку від 12 липня 2017 року за №№ 21634633, 21361348 та записів про заборону від 12 липня 2017 року за №№ 21634592, 21360432, жодних підстав для припинення іпотеки за Договором іпотеки, а так-само для проведення реєстрації даного факту в ДРРПНМ, станом на день вчинення реєстратором - Єнакаке Юліяном Адамовичем не існувало.

Станом на дату подання цієї скарги ні Позичальником, ні майновим поручителем зобов`язання за Кредитним договором не виконані.

Будь-яких угод щодо розірвання Договору іпотеки між AT «Місто Банк» та ТОВ «ВОЛОВЕЦЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» не укладалось. Будь-яких офіційних письмових підтверджень щодо виконання Позичальником основного зобов`язання та/або припинення іпотеки за Договорім іпотеки Банком також не видавалось.

З моменту укладення Договору Іпотеки і до теперішнього часу будь-яких судових спорів щодо визнання Договору іпотеки недійсним або припиненим не відбувалось.

Жодних судових рішень з цього приводу офіційно судами України не приймалось, що зокрема підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

На подання документів для проведення державної реєстрації припинення вищевказаних приватних обтяжень в ДРРПНМ будь-яких осіб AT «Місто Банк» не уповноважував, жодних правочинів на здійснення представництва інтересів Банку перед державними та/або приватними реєстраторами та на вчинення юридичних дій, спрямованих на припинення вищевказаних обтяжень, не вчиняв…»

Надалі, Наказом Міністерства юстиції України від 10 червня 2021 року № 2135/5 скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «МІСТО БАНК» Білої І.В. від 19 березня 2021 року № 480 задоволено повністю та скасовано рішення від 13 лютого 2020 року № 51124462; № 51124943; № 51124695; № 51125114, прийняті приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Юліаном Адамовичем та, зокрема, пунктом 3 вказаного вище Наказу № 2131/5 від 10 червня 2021 року виконання вказаного Наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

Як вже було зазначено вище, відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги.

Пунктом 7 частини 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, передбачені підпунктами «а» цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.

Таким чином, виходячи з викладеного вище у сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Міністерства юстиції України про задоволення скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МІСТО БАНК» в силу приписів статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є обов`язковими до виконання та мало би бути виконане не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

В той же час, під час розгляду судом даної справи, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Офісом протидії рейдерству Міністерства юстиції України були вчинені будь-які дії визначені відповідним наказом Міністерства юстиції України від 10 червня 2021 року № 2131/5, що в свою чергу дає підстави суду для висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та обставин, які підтверджують вчинення Офісом протидії рейдерству протиправної бездіяльності, пов`язаної з невиконанням Наказу від 10 червня 2021 року № 2131/5.

При цьому, суд зауважує, що під час розгляду справи було встановлено, що така бездіяльність суб`єкту владних повноважень, порушує права позивача, оскільки неправомірними діями приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Ю.А., були проведені протиправні реєстраційні дії в ДРРПНМ, в результаті яких позивач, фактично втрати право на іпотеку, якою забезпечувалось виконання кредитного зобов`язання.

Крім того, як вже зазначалось вище, відносно АТ «МІСТО БАНК» було розпочато процедуру ліквідації.

В свою чергу, суд вважає за необхідне звернути увагу, що за приписами частини 1 статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно, що є об`єктом довірчої власності, інше майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл (частина 2 статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Майно неплатоспроможного банку, включене до складу ліквідаційної маси, підлягає реалізації у визначеному статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, включених до реєстру акцептованих вимог кредиторів неплатоспроможного банку, в порядку, визначеному статтею 52 Закону.

Таким чином, суд зауважує, що невиконання Наказу Міністерства юстиції України № 2131/5 від 10 червня 2021 року, з кожним днем зменшує ймовірність реального відновлення та захисту порушених прав Банку та створює значні ризики заподіяння Банку, а разом з цим його кредиторам та в першу чергу - Державі, в особі її інституційного органу - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як кредитора, чиї вимоги частково могли би бути задоволені за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, збитків в значних розмірам адже відсутність зареєстрованих обтяжень надає можливість її власникам розпорядитись предметом іпотеки на власний розсуд, без відома та волі Банку.

Отже, з урахуванням вказаного вище, та для належного та об`єктивного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України виконати наказ № 2131/5 від 10 червня 2021 року та скасувати рішення від 13 лютого 2020 року № 51124462, № 51124943, № 51124695, № 51125114, прийняті приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Ю.А.

Також, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача як на підставу неможливості виконання Наказу Міністерства юстиції України від 10 червня 2021 року № 2131/5, у зв`язку з тим, що до прийняття оскаржуваного наказу 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботею А.В. на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна від 21 лютого 2020 року була проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0081) за новим право набувачем ТОВ «Органік Фудз Воловець», з огляду на те, що Міністерство юстиції України, яке відповідно до приписів статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є держателем Державного реєстру прав, то на момент прийняття Наказу від 10 червня 2021 року № 2131/5, останній міг досконально знати про наявність таких рішень приватного нотаріуса, однак в даному випадку, Міністерством юстиції України Наказом від 10 червня 2021 року № 2131/5, було чітко пов`язано обов`язки щодо виконання вказаного Наказу на Офіс протидії корупції, що знову ж таки, у зв`язку з невиконанням останнім вимог Наказу, було допущено протиправну бездіяльність.

Крім того, що стосується неможливості виконання наказу у зв`язку зі зміною власника нерухомого майна, то суд вважає за необхідне звернути увагу, що статтею 23 Закону України «Про іпотеку» чітко встановлено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже, з викладеного вище вбачається, що перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», за змістом якої на особу до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформацію про обтяження майна іпотекою, переходять, всі права та обов`язки іпотекодавця.

Таким чином, при набутті права власності на об`єкт іпотеки відбувається зміна іпотекодавця у правовідносинах та ця дефініція носить імперативний характер.

З огляду на вищенаведене, можна прийти до обґрунтованого висновку, що в разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав іпотекодержателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності.

До аналогічних правових висновків з приводу дії статті 23 Закону України «Про іпотеку», прийшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц та від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, а також Верховний Суд у своїх постановах від 15 березня 2021 року у справі №926/3371/17 та від 01 березня 2021 року у справі № 201/16014/13-ц.

В свою чергу, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 вказала наступне, «…виключення запису про обтяження, зокрема, на підставі судового рішення саме по собі не припиняє іпотеки, яка залишається чинною. Відповідно скасування такого судового рішення не спричиняє відновлення дії іпотеки. Якщо предмет іпотеки не був реалізований та відсутні інші підстави для припинення іпотеки, встановлені законом, то іпотека є чинною з моменту внесення про неї первинного запису до відповідного реєстру незалежно від того, чи було скасоване судове рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження. У такому разі запис про іпотеку підлягає відновленню.

Водночас Велика Палата Верховного Суду нагадує, що функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пункті 96 постанови від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), у пункті 10.29 постанови від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19). Аналогічно функцією державної реєстрації іпотеки є оголошення належності іпотеки нерухомого майна певній особі. Тобто запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису («заднім числом»), а підлягає відновленню з моменту вчинення запису про таке відновлення.

Якщо ж іпотека припинена у зв`язку з реалізацією предмета іпотеки, то подальше скасування судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, не впливає ані на чинність договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах, ані на чинність іпотеки. Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 898-IV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Зазначену норму слід застосовувати разом з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.».

Тобто, з викладеного вище в сукупності, суд приходить до висновку, що твердження уповноважених осіб Міністерства юстиції України про те, що зміна власника предмета іпотеки (іпотекодавця) заважає якимось чином останньому виконати Наказ № 2131/5 від 10 червня 2021 року.

Таким чином, беручи до уваги викладене вище в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість висновків податкового органу за результатами проведеної перевірки та наявності правових підстав для часткового задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Відтак, враховуючи, розмір задоволених позовних вимог позивача, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2 270,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПЛАЙН ФІНАНС» до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Офісу протидії рейдерству Міністерства юстиції України по невиконанню наказу від 10 червня 2021 року № 2131/5.

3. Зобов`язати Офіс протидії рейдерству Міністерства юстиції України (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, ) виконати наказ № 2131/5 від 10 червня 2021 року та скасувати рішення від 13 лютого 2020 року № 51124462, № 51124943, № 51124695, № 51125114, прийняті приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Єнакаке Ю.А.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПЛАЙН ФІНАНС» (адреса: 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, будинок 11, офіс 2/11, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова