Справа № 160/25080/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 160/25080/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року (суддя Царікова О.В.) у справі №160/25080/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110050/2021/000054/1 від 09.06.2021.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позов підписано Молочком А.О., як представником ТОВ ПК ДТЗ, яким на підтвердження своїх повноважень додано копії договору, довіреності та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Судом встановлено, що договір та довіреність підписані директором товариства Олексюк С.Л., однак доказів на підтвердження факту призначення даної особи на посаду директора до позову не додано. З цих підстав суд дійшов висновку, що повноваження Молочка А.О. діяти від імені позивача належним чином не підтверджені, відтак наявні підстави для повернення позовної заяви на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки така не підписана належним чином позивачем.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що ним долучались до позовної заяви, поданої через підсистему «Електронний Суд», належним посвідчені документи, зокрема, й Статут ТОВ ПК ДТЗ, Витяг з ЄДРПОУ ТОВ ПК ДТЗ і Наказ про призначення Олексюка С.Л. на посаду директора цього підприємства, що повною мірою підтверджують повноваження особи, яка підписала позов, діяти від імені позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно із частиною 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина 3 статті 55 КАС України).

Отже, позивач, як юридична особа, може звертатись до суду та брати участь у судовому процесі особисто, шляхом самопредставництва, через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, або через представника.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

Відповідно до частин 3, 4, 6, 8 статті 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позовна заява від імені ТОВ ПК ДТЗ підписана та подана представником адвокатом Молочком А.О., яким на підтвердження повноважень долучено копії договору, довіреності та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Вищевказані договір та довіреність підписані та видані директором товариства С.Л. Олексюк.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, фактично виходив з того, що зазначені документи не підтверджують повноваження Молочок А.О. діяти від імені позивача. Такі висновки судом зроблені з огляду на те, що до позовної заяви не додано доказів на підтвердження факту призначення Олексюк С.Л., яким видані довіреність та договір, на посаду директора.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

За приписами частини першої статті 10 даного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Вирішуючи спірні питання, які виникли у правозастосовній практиці, що стосуються представництва/самопредставництва учасників справи, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18 сформувала універсальний принцип, зміст якого полягає у тому, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Отже, у спірному випадку за наявності сумнівів щодо керівника ТОВ ПК ДТЗ, та, відповідно, наявності в нього повноважень на видачу довіреності на представництво інтересів підприємства представником, суд першої інстанції мав можливість скористатися відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а у разі неусунення таких сумнівів - запропонувати позивачу надати додаткові документи на підтвердження таких повноважень у порядку, встановленому статтею 169 КАС України.

Слід також зазначити, що відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за запитом за кодом саме Олексюк Сергій Леонідович є керівником ТОВ ПК ДТЗ.

Зазначена інформація носить офіційний характер та підтверджує повідомлені скаржником відомості.

Відомостей, які б спростовували наявність у керівника Олексюк С.Л. повноважень на видачу та підписання довіреності від імені ТОВ ПК ДТЗ матеріали справи не містять.

У зв`язку з викладеним, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, з посиланням на не долучення до позову доказів на підтвердження призначення на посаду директора ТОВ ПК ДТЗ ОСОБА_1 , є помилковим.

Отже, оскаржену ухвалу про повернення позову не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ДТЗ - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року по справі №160/25080/21 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17.02.2022р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк