Справа № 212/272/22
Суддя: Борис О. Н.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/272/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища Тараненко Інни Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

11 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ст. 82 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 грудня 2021 року Державним інспектором України з охорони навколишнього середовища Тараненко І.В. (далі Інспектор) було винесено постанову № 4.3/097/21 про притягнення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення Інспектор допустив безпідставне та необґрунтоване припущення про посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян. Також зазначає, що Інспектором було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу без врахування можливості накладення на позивача попередження.

Ухвалою суду від 27 січня 2022 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) учасників справи.

Відповідач отримав копію ухвали суду та копію позовної заяви 07 лютого 2022 року та не скористався правом подання відзиву на позовну заяву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Частиною 1 статті 286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Проаналізувавши вимоги та підстави позовної заяви та відзиву на неї, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Постановою Інспектора від 30 грудня 2021 року за № 4.3/097/21, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. у постанові зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу екології ДП «Кривбасшахтозакриття» та в ході планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП «Кривбасшахтозакриття» встановлено: порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання та утилізації, а саме: в матеріалах інвентаризації не враховані всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства, а саме: тара забруднена нафтопродуктами, відходи пластику, відходи спецодягу та взуття, тощо. Договори (угоди) на передачу відходів на утилізацію тари забрудненої нафтопродуктами, відходів пластику, відходів спецодягу не представлено на розгляд/відсутні. Відповідальність за зазначені дії передбачена положеннями ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст. ст. 7, 17, 33 Закону України «Про відходи».

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про відходи» та «Про охорону навколишнього природного середовища».

Відповідно до ст. 242-1 КУпАП до компетенції Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ст. 82 КУпАП.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Отже, до компетенції Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища Тараненко І.В. віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ст.82 КУпАП.

Відповідно до ст.82 КУпАП порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення - тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення (формальний склад).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відходи», відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

При цьому зберігання відходів - це тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об`єктах (до їх утилізації чи видалення); транспортування відходів - це перевезення відходів від місць їх утворення або зберігання до місць чи об`єктів оброблення, утилізації чи видалення; розміщення відходів - це зберігання та захоронення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах; утилізація відходів- це використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів.

Відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» суб`єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людей.

Вимоги щодо поводження з відходами встановлено ст.ст. 33-34, 35, 35-1, 35-2 Закону «Про відходи».

Також, статтею 42 Закону України «Про відходи» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність за:

а) порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини та економічних збитків;

б) самовільне розміщення чи видалення відходів;

в) порушення порядку ввезення в Україну, вивезення і транзиту через її територію відходів як вторинної сировини;

г) невиконання розпоряджень і приписів органів, що здійснюють державний контроль та нагляд за операціями поводження з відходами та за місцями їх видалення;

д) приховування, перекручення або відмову від надання повної та достовірної інформації за запитами посадових осіб і громадян та їх об`єднань стосовно безпеки утворення відходів та поводження з ними, в тому числі про їх аварійні скиди та відповідні наслідки;

ж) порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами;

з) порушення строків подання і порядку звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів;

и) невиконання вимог щодо поводження з відходами (під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення та захоронення), що призвело до негативних екологічних, санітарно-епідемічних наслідків або завдало матеріальної чи моральної шкоди;

і) здійснення операцій у сфері поводження з відходами без відповідного дозволу на проведення таких операцій, а також за порушення встановленого порядку подання декларації про відходи або за неподання такої декларації;

ї) порушення встановлених правил і режиму експлуатації установок і виробництв з оброблення та утилізації відходів, а також полігонів для зберігання чи захоронення промислових, побутових та інших відходів (сміттєзвалищ, шламосховищ, золовідвалів тощо);

к) недотримання умов ввезення відходів як вторинної сировини на територію України;

л) несвоєчасне внесення платежів за розміщення відходів;

м) порушення вимог безпечного перевезення небезпечних відходів;

н) порушення встановлених квот на ввезення в Україну відходів як вторинної сировини та строків їх перевезення.

Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші правопорушення законодавства про відходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову Інспектором складено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2021 № ДЕІ 433*.

Так, позивач заперечує утворення на підприємстві наступних відходів, а саме: відпрацьованого трансформаторного масла (оливи), відходів пластику, відходів спецодягу та спецвзуття.

Водночас Державне підприємство «Кривбасшахтозакриття» створене відповідно до Наказу Міністерства промислової політики України від 25.06.2004р. №315 з метою удосконалення організації виконання проектів реструктуризації підприємств з підземного видобутку залізної руди Криворізького басейну. Основними показниками діяльності є виконання послуг по транзиту, прийому та акумуляції шахтної води і промислових стоків підприємств Кривбасу в ставок-накопичувач б. Свистунова та щорічного скиду в ріку Інгулець, відповідно затвердженого регламенту.

Позивач у позовній заяві не заперечує наявність працюючих на підприємстві трансформаторних підстанцій, а отже наявність працюючого обладнання передбачає утворення такого відходу, як відпрацьоване трансформаторне масло (олива).

Також позивач не заперечує видачу підприємством працівникам ДП «Кривбасшахтозакриття» спецодягу та спецвзуття, яке, поза розумним сумнівом, під час його використання працівником з часом приходить у непридатний до його подальшого використання стан, а отже потребує подальшого його утилізації в якості відходів виробничої діяльності підприємства.

Окрім цього організаційна структура ДП «Кривбасшахтозакриття» налічує в своєму складі 2 дільниці, які є єдиним промисловим комплексом. Одна з них є основною дільниця гідротехнічних споруд та автотранспортна дільниця.

Враховуючи діяльність у складі ДП «Кривбасшахтозакриття» автотранспортної дільниці Інспекторам правомірно зазначено про утворення такого виду відходів підприємством як тара забруднена нафтопродуктами та відходи пластику.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 права останнього не було порушено, позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 82 КУпАП, постанова № 4.3/097/21 від 30.12.2021 року винесена Інспектором в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, в межах наданих повноважень, а тому є законною та підстави для її скасування - відсутні.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 82, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища Тараненко Інни Валеріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень Державного інспектора України з охорони навколишнього середовища Тараненко Інни Валеріївни залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено та підписано 17 лютого 2022 року.

Суддя: О. Н. Борис