Справа № 120/507/21-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 лютого 2022 р. Справа № 120/507/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

представника позивача: Кучерява І.П.,

представника відповідача: Пенська О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у період з 11.02.2020 по 24.02.2020 ГУ ДПС у Вінницькій області було проведено документальну планову виїзну перевірку платника ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 02.03.2020 №761/3305-. На підставі акту, відповідачем винесено спірні податкові повідомлення рішення:

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, за основним платежем - 123 622,02 грн., за штрафними санкціями - 30905,51 грн.;

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, за основним платежем - 10 301,84 грн., за штрафними санкціями - 2 575,46 грн.;

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, за основним платежем - 348 563 грн., за штрафними санкціями - 87 140,75 грн.

Позивач вказує про необґрунтованість виявлених під час перевірки порушень і як наслідок не погоджується з донарахуванням визначених податкових зобов`язань та застосуванням податковим органом штрафних санкцій.

Ухвалою від 03.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.02.2021.

23.02.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення заявлених вимог та просив відмовити в задоволенні заявленого позову. При цьому обставини наведені у відзиві відтворюють висновки акту перевірки від 02.03.2020 №761/3305- про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 25.07.2016 по 31.12.2019 (том. 1 а.с.110-113).

Ухвалою від 25.02.2021, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 17.03.2021.

15.05.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, спростовуючи мотиви наведені відзиві, вказав щодо висновків акту перевірки про заниження доходів, то, на переконання позивача, на висновки акту перевірки про заниження оподаткованого чистого доходу (а саме на 686789 грн., в тому числі за 2018 рік - 342765, за 2019 рік -344024 грн.) та відповідно донарахування податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначеного у сумі 123 622, 02 грн. ( в тому числі за 2018р. на - 616897,7 грн., за 2019 рік -61924, 32 грн.) - вплинуло те, що відповідач до доходу включив суму поворотної фінансової допомоги.

Поряд з цим, позивач вказує, що, визначаючи розмір доходу за 2017- 2019 рр. та встановивши розбіжності між банківськими виписками та додатком Ф2 до податкової декларації, відповідач керувався виписками з банківських установ. В свою чергу, позивач у своїй діяльності використовував рахунки, що відкриті у ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Мегабанк".

Позивач вказує, що з відомостей з банківських рахунків про надходження коштів за 2017-2019 років, видно, що до суми доходу відповідачем включено, серед іншого, суму поворотної фінансової допомоги, що, на переконання позивача, є невірним.

Позивач зауважує, що встановивши при перевірці заниження доходу та завищення витрат, відповідач не конкретизує їх, не зазначає з чого складаються такі суми та на підставі яких саме даних податковий орган дійшов такого висновку.

У акті перевірки не вказано які саме документи досліджувались податковим органом (окрім, додатку 2 до декларації та банківських виписок), які саме контрагенти брались до уваги перевіряючим, що не дає можливості зрозуміти з чого виходив податковий орган, зазначаючи про завищення витрат. Тобто, висновки податкового органу здійснено без посилання на конкретні господарські операції, що позбавляє позивача послатись на конкретні підтверджуючі документи, оскільки невідомо по яких саме господарських операціях відповідач виявив порушення.

Отже, донарахування відповідачем податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначених у сумі 123 622, 02 грн., - не підтверджується документально.

Донарахування контролюючим органом військового збору у сумі 10301, 84 грн. за основним платежем та 2 575, 46 грн. штрафних санкцій є похідним від донарахування податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб у сумі 123 622, 02 грн.

Щодо висновків зазначених у Акті перевірки про донарахування грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" позивач не погоджується із висновками акту стосовно придбання товарно- матеріальних цінностей як таких, що не використані у господарській діяльності.

Адже, відсутність товарно-матеріальних цінностей у залишках - не з безспірною ознакою їх невикористання у господарській діяльності та не свідчить про те, що такі товари придбано поза межами господарської діяльності.

Контролюючим органом не взято до уваги те, що приводом відсутності у залишках на 31.12.2018 було те, що товарно-матеріальні цінності перебували на тимчасовому зберіганні за договорами схову (копії договорів зберігання додано до позову).

Відтак, висновки контролюючого органу про донарахування грошового зобов`язання з ПДВ яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" у сумі 348 563 грн. за основним платежем та 87140,75 грн. за штрафними санкціями а частині донарахування суми 267 545, 64 грн. - не підтверджується документально.

19.05.2021 ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання задоволено клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого структурного підрозділу ДПС про заміну сторони правонаступником, суд допустив заміну відповідача, Головного управління ДПС у Вінницькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області, як відокремлений структурний підрозділ ДПС.

Розгляд справи відкладено на 08.06.2021.

08.06.2021 представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких представник зазначила, що відповідач діяв у межах та у спосіб встановлений законом при проведенні перевірки та винесенні спірних податкових повідомлень-рішень.

08.06.2021 позивачем подано до суду додаткові пояснення.

08.06.2021 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.07.2021.

01.07.2021 судом постановлено ухвалу, якою призначено у справі судову економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи.

Ухвалою від 28.09.2021 поновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 12.10.2021.

Ухвалою від 12.10.2021 призначено у справі судову економічну експертизу. Провадження у справі зупинено до отримання висновку експертизи.

25.11.2021 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. Судове засідання призначено на 08.12.2021.

08.12.2021 розгляд справи відкладено на 21.12.2021.

21.12.2021 представником позивача подано до суду клопотання по залишення без розгляду клопотання про призначення у справі експертизи.

Ухвалою від 21.12.2021 залишено без розгляду клопотання про призначення у справі експертизи. Крім того, ухвалою від 21.12.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті 24.01.2022.

24.01.2022 розгляд справи відкладено на 07.02.2022.

В судовому засіданні 07.02.2022 представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень. Зауважила, що позивач не погоджується з висновками акту перевірки, оскільки на його думку відповідач при визначенні розміру оподатковуваного доходу включив до нього суму поворотної фінансової допомоги, що суперечить приписам ПК України і відповідно донарахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору здійснено неправомірно. Крім того, позивач категорично не згоден із висновками акту стосовно придбання товарно-матеріальних цінностей як таких, що не використані у господарській діяльності ОСОБА_1 .

Представник відповідача заперечила щодо задоволення заявлених вимог з підстав наведених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив. Просила в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши позицію та аргументи представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 13.01.2020 проведено документальна планова виїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Результати перевірки зафіксовано в акті про результати документальної планової виїзної перевірки від 02.03.2020 №761/3305-, яким встановлено порушення податкового законодавства, зокрема:

- п. 177.2 ст.177 ПК України, в результаті чого занижено оподатковуваний чистий дохід на 686789,00, в т.ч. за 2018 рік - 342765,00 грн., за 2019 рік - 344024 грн. Відповідно до п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177 податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений у сумі -123622,02 грн., в т.ч. за 2018 рік - 61697,70 грн., за 2019 рік - 61924,32 грн.;

- п.16-1, Підрозділ 10, розділ ХХ Перехідних положень ПК України, а саме занижено чистий оподатковуваний дохід на 686789,00 грн., в т.ч. за 2018 рік - 342765,00 грн., за 2019 рік - 344024 грн., на який нараховується військовий збір. Податкове зобов`язання платника податків, визначене за результатами перевірки складає - 1031,84 грн., в т.ч. за 2018 рік - 5141,48 грн., за 2019 - 5160,36 грн.;

- п.п. г) п. 198.5 ст.198, п.187.1, ст.187, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого занижено ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету у сумі - 348563 грн., у тому числі за грудень 2018 року - 198368, січень 2019 року - 132510 грн., серпень 2019 року - 17685 грн.

Зокрема, перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2017-2019 роках відображеного в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи, з даними про суми загального оподатковуваного доходу, встановленого в ході перевірки, встановлено розбіжності на суму 4876072,00 грн., в т.ч. завищення загального оподатковуваного доходу за 2017 рік в сумі 536387, грн., завищення загального оподатковуваного доходу за 2018 рік в сумі 4891607,00 грн., заниження загального оподатковуваного доходу за 2019 рік в сумі 551922,0 грн. у зв`язку із невірним його обрахунком, а саме:

- перевіркою встановлено, що протягом 2017 року ФОП ОСОБА_1 отримав на розрахунковий рахунок виручку у грошовій формі за реалізовані міндобрива та надані послуги у рослинництві в загальній сумі 712336,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 118723,00грн.), сума загального оподатковуваного доходу без ПДВ -593613,00 грн.

- перевіркою встановлено, що протягом 2018 року ФОП ОСОБА_1 отримав на розрахунковий рахунок виручку у грошовій формі за реалізовану кукурудзу та надані послуги у рослинництві в загальній сумі 5561452,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 926909,00грн.), сума загального оподатковуваного доходу без ПДВ - 4634543,00 грн.

- перевіркою встановлено, що протягом 2019 року ФОП ОСОБА_1 отримав на розрахунковий рахунок виручку у грошовій формі за реалізовану сільгосппродукцію та надані послуги у рослинництві в загальній сумі 4111662,00 грн. ( в т.ч. ПДВ 685277,00грн.), сума загального оподатковуваного доходу без ПДВ, - 3426385,00 грн.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 до податкової декларації за 2017-2019 роки з даними, визначеними в ході перевірки, встановлено розбіжності на суму 5562861,00 грн., в т.ч. завищення за 2017 рік в сумі -536387,00 грн., завищення за 2018 рік в сумі - 5234372,00 грн., заниження за 2019 рік в сумі -207898,00 грн.

Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за 2017-2019 роки, що підлягає сплаті до бюджету самозайнятою особою ОСОБА_1 , встановлено заниження суми податку, що підлягає сплаті до бюджету на 123622,02 грн., в т.ч. за 2018р. на 61697,70грн., за 2019р. на 61924,32 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення п.п. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено суму військового збору на 10301,84 грн., в т.ч. за 2018р. 5141,48 грн., за 2019р. 5160,36 грн., у зв`язку із заниженням чистого оподатковуваного доходу за 2018рік 342765,00 грн., за 2019 рік 344024,00 грн.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення п.п. «г» п. 198.5 ст. 198, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 348563 грн., у тому числі за грудень 2018 р. - 198368 грн., січень 2019 р. - 132510 грн., серпень 2019 р.- 17685грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, не нараховано податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу (виходячи з вартості їх придбання), за товарами/послугами, у разі якщо такі товари/послуги, призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, у результаті чого занижено податок на додану вартість на 205212 грн., у тому числі за грудень 2018 р. -205212 грн., виходячи з наступного. ФОП ОСОБА_1 у 2018 році були придбані товарно-матеріальні цінності (товари), які в подальшому не були реалізовані (продаж, переробка, тощо), та які згідно наданих до перевірки довідок про залишки ТМЦ, не значаться у залишках товарів станом на 31.12.2018, а отже використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Придбані товари відповідно до зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 267545,64 грн.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, за основним платежем - 123 622,02 грн., за штрафними санкціями - 30 905,51 грн.;

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, за основним платежем - 10 301,84 грн., за штрафними санкціями - 2 575,46 грн.;

- від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, за основним платежем - 348 563 грн., за штрафними санкціями - 87 140,75 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування с чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документальне підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи -підприємця.

Згідно з п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 164.3 ст.164 Податкового кодексу України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Згідно з п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пп.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

177.4.5. Не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Згідно з пп.177.4.6 п.177.4 ст.177 ПК України не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Згідно з п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Як встановлено під час розгляду справи ФОП ОСОБА_1 здійснював оптову торгівлю кукурудзою та наданням послуг у рослинництві, а також орендував 5 паїв на яких вирощував с/г продукцію.

Так, відповідно до єдиного реєстру податкових накладних у 2018 році підприємцем виписано та зареєстровано: 19 податкових накладних на реалізацію кукурудзи в кількості 1141,74 т. на суму 3975108,41 грн., 1 податкова накладна на реалізацію насіння кукурудзи в кількості 130 од. на суму 332100,00 грн., 7 податкових накладних на надання послуг у рослинництві на суму 781436,00грн.,

Загальна сума на яку виписані та зареєстровані податкові накладні становить 5088645,00 грн. (без ПДВ). Відповідно до банківських виписок, щодо розрахунку за реалізовану продукцію (надані послуги), надходження склали 4634543,00 грн., розбіжність склала 452102,00 грн., яка, як зазначає відповідач, являється дебіторською заборгованістю і не є доходом. Дана заборгованість підтверджується довідкою про наявність дебіторської заборгованості станом на 01.01.2019 в сумі 452102,00 грн.

Відповідач під час розгляду справи в спростування аргументів позивача, неодноразово зазначав, що суми поворотної фінансової допомоги не враховувались при визначенні валового доходу.

Відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

Так, у п.1.19. акту перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 отримав суму фінансової допомоги: встановлено отримання поворотної фінансової допомоги від ПП "Гурівецьке" терміном на 1 рік, яку підприємець отримав відповідно п/д №144 від 03.12.2019 в сумі 80000,00 грн., п/д №157 від 06.12.2019р. в сумі 150000,00 грн.

Разом з тим, в ході розгляду справи відповідачем підтверджено, що вказана вище сума отриманої позивачем поворотної фінансової допомоги описана в акті у п.1.19, так як на момент проведення перевірки вона не була повернута її надавачу. Проте, зазначена сума отриманої позивачем та описаної в акті поворотної фінансової допомоги не була включена до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

В свою чергу решта сум наданих/отриманих ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період не описувались в акті оскільки, такі суми вже були повернуті платником відповідним надавачам (позивачальникам).

При цьому, позивачем в декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік вказано валовий дохід в сумі 9526150,00 грн. Разом з тим, згідно обрахунків та відомостей податкового органу, отриманих за результатами проведеної перевірки валовий дохід ОСОБА_1 за 2018 рік становить 4634543,00 грн.

Відповідно до виданих накладних, податкових накладних які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_2 в 2019р. зареєстровано 11 податкових накладних на реалізацію кукурудзи в кількості 725,07 т. на загальну суму 2754084,89 грн. (без ПДВ), та 7 податкових накладних на надання послуг у рослинництві.

Так відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних у 2019 році підприємцем отримані податкові накладні які зареєстровані в даному реєстрі: 12 податкових накладних на отримання кукурудзи в кількості 475,82 т. на суму 1567120,00 грн. Також відповідно до закупівельних відомостей у населення було закуплено кукурудзи 171,7 т. на суму 721140,00 грн. Погашена кредиторська заборгованість в сумі 180000,00 грн. Також підприємцем на орендованих паях вирощено та реалізовано 77,55 т. кукурудзи, вартість витрат склали 270942,79 грн. Всього витрат на ТМЦ 2739202,79 грн.

Витрати на оплату праці склали 15852,23 грн., це виплачена заробітна плата з якої не сплачені ПДФО, військовий збір та ЄСВ.

Інші витрати складають: ЄСВ за себе 10000,00 грн., виплати за оренду паїв 8869,80 грн., витрати на дизпаливо та міндобрива (відповідно до касових чеків) 301020,91 грн.

Всього витрати за 2019 рік складають 3081114,50 грн.

Відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік підприємцем задекларовані витрати в сумі 2873215,60 грн., що менше ніж підтверджено перевіркою на 207898,80 грн. Разом з тим, в позовній заяві позивач вказує витрати в сумі 3585556,00 грн.

Так, в матеріалах адміністративної справи містяться відомості щодо валового доходу ФОП ОСОБА_2 за 2018 рік врахованого податковим органом, по операціях з: ПП "Гурівецьке" () на суму 772703,67 грн.; з ТОВ "Колодій і партнери" () на суму 1154253 грн.; ТОВ "Теплицький насіннєвий завод" () на суму 334100 грн.; ТОВ "Зелений вал "Філія"Солотвинська фабрика" () на суму 1015875,60 грн.; з ФГ "Лідія-К" () на суму 340833,30 грн.; ТОВ "Греїн-Експорт" () на суму 1016776,67 грн. Всього на суму 4634543,00 грн. (а.с.220 том. 1).

Крім того, в матеріалах адміністративної справи містяться відомості щодо валових витрат ФОП ОСОБА_2 за 2019 рік врахованих податковим органом, по операціях з: ПП "Гурівецьке" () на суму 1567120 грн.; закупівельні відомості від населення на суму 721140 грн., ТОВ "Світ Агротехніки" () на суму 37000 грн.; ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" () на суму 150000 грн.; ТОВ "Захід Агробізнес" () на суму 78156,16 грн.; ТОВ "Хімпромбізнес" () на суму 25000 грн.; ТОВ "Трейдагрохімцентр" () на суму 240417 грн.; ТОВ "Хім агро резерв" () на суму 83319,6 грн.; ТОВ "Євровектор Плюс" () на суму 21754,16 грн.; ТОВ "Український солод" () на суму 22589,42 грн.; ТОВ "Тайм-Ойл" на суму 89016,13 грн.; ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 10880 грн.; ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на суму 15852,23 грн., Козятинська ДПІ сплата ЄСВ - 10000 грн., орендна плата за паї - 8869,8 грн. Всього на суму 3081114,5 грн.

Вказані суми валового доходу за 2018 рік та витрати за 2019 рік не заперечуються позивачем.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не підтверджено позицію, щодо того, що поворотна фінансова допомога включена податковим органом до складу валового доходу ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся.

В свою чергу, позивачем не надано доказів та обґрунтувань на спростування вказаних висновків податкового органу, а тому суд дійшов висновку, що висновки акту перевірки згідно з якими позивачем занижено оподатковуваний чистий дохід на 686789,00 грн., в т.ч. за 2018 рік - 342765,00 грн., за 2019 рік - 344024 грн. відповідають дійсним обставинам справи.

На підставі вказаного, суд підтверджує висновки податкового органу про порушення позивачем вимог п. 177.2 ст. 177 ПК України щодо заниження чистого оподаткованого доходу у 2018-2019 р. на загальну суму 686789,00 грн. грн. та заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на 123622,02 гривень.

З урахуванням наведеного, податкове повідомлення-рішення від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, за основним платежем - 123 622,02 грн., за штрафними санкціями - 30905,51 грн. та податкове повідомлення-рішення від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, за основним платежем - 10 301,84 грн., за штрафними санкціями - 2 575,46 грн. є правомірними та не підлягають скасуванню судом.

Щодо збільшення податковим органом грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість за 2018-2019 роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. г) п. 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В силу п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до самостійно поданих декларацій по ПДВ перевіркою встановлено, що підприємцем задекларовано до сплати суми ПДВ: за 2017р. - 0 грн., за 2018 р. - 0 грн., за 2019 р. - 37788,00 грн. Перевіркою встановлено що позивач здійснював оптову торгівлю кукурудзою.

Так, в акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 у 2018 році були придбані товарно-матеріальні цінності (товари), які в подальшому не були реалізовані (продаж, переробка, тощо), та які згідно наданих до перевірки довідок про залишки ТМЦ, не значаться у залишках товарів станом на 31.12.2018. Придбані товари відповідно до зареєстрованих в ЄРПН на суму ПДВ 267545,64 грн., а саме:

- ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія", товар - насіння соняшника, ПН №9 від 02.04.2018 на суму 24763,97 грн. (5, 4 тони), ПН №58 від 06.04.2018 на суму 57782,59 грн. (12,6 тон), ПН №67 від 06.04.2018 на суму 36687,36 грн. (8 мішків);

- ТОВ "Захід Агробізнес" товар - насіння соняшника, ПН №338 від 16.04.2018 на суму 64499,94 грн. (15 мішків);

- ТОВ "Юзефо-Миколаївська аграрно-промислова компанія", товар цукор-пісок, ПН №89 від 20.11.2018 на суму 242000,04 грн. (22 тони), ПН №119 від 22.11.2018 на суму 40000 грн. (3,636 тон), ПН №128 від 23.11.2018 на суму 92000 грн. (8,364 тон);

- ПП "Гурівецьке", товар соняшник, ПН №1 від 18.09.2018 на суму 148980 грн. (19,1 тон), ПН №2 від 18.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон), ПН №3 від 19.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон), ПН №4 від 19.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон), ПН №5 від 19.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон), ПН №6 від 20.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон), ПН №7 від 20.09.2018 на суму 149760 грн. (19,2 тон).

Як вказує позивач, відсутність товарно-матерільних цінностей у залишках, на його думку, не є безспірною ознакою їх невикористання у господарській діяльності та не свідчить, що такі товари придбано поза межами господарської діяльності. На переконання позивача, податковим органом не взято до уваги те, що приводом відсутності у залишках на 31.12.2018 було те, що товарно-матеріальні цінності перебували на тимчасовому зберіганні за договорами схову.

Досліджуючи аргументи учасників справи в контексті цієї спірної ситуації, суд зважає на ту обставину, що відповідно до п. г) п. 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Судом не спростовується той факт, що позивач як суб`єкт господарювання, придбаваючи товари, здійснював господарську діяльність, передбачену видами його діяльності.

Разом з тим, матеріали адміністративної справи містять договори зберігання майна від 20.08.2018, від 23.11.2018 (том 1 а.с. 227, 228). Згідно умовами цих договорів, поклажодавець (позивач) передає, а зберігач (ПП "Гурівецьке") приймає на відповідальне зберігання соняшник (134, 3 т насіння соняшника 15 мішків вартістю 1112039,94 грн.) (цукор (680 мішків вартістю 374000 грн.) . Згідно п.3.1.1 договору поклажодавець зобов`язаний надати зберігачу майно не пізніше 30.09.2019, відповідно до п.4.1 типової форми договору після зберігання майна зберігач отримує кошти у розмірі 2000 грн. (1500 грн.). Матеріали справи містять квитанції від 14.02.2020 про сплату коштів у розмірі 2000 грн. та 1500 грн. за договорами зберігання майна (том 1 а.с.230).

Разом з тим, варто врахувати, що вказані договори під час проведення перевірки позивачем не надавались.

Суд зважає на ту обставину, що ФОП ОСОБА_1 не надано доказів складання не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і реєстрації в ЄРПН, в терміни встановлені ПК України, податкових накладних по описаних вище операціях зі зберігання придбаного товару. Вказаний факт підтверджується витягом з ЄРПН, який міститься в матеріалах адміністративної справи.

В той же час, як встановлено судом та не спростовується позивачем, під час перевірки останній підтвердив відсутність залишків нереалізованих товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2018 (аркуш акту 18) проте не надав до перевірки ні вищеописані договори зберігання ні підтвердив факту складання та реєстрації податкових накладних по описаних господарських операціях.

Таким чином, на порушення п.п. «г» п. 198.5 ст. 198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем не нараховано податкові зобов`язання у сумі 267545,64 грн., виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу (виходячи з вартості їх придбання), за товарами/послугами, у разі якщо такі товари/послуги, призначаються для їх використання або, а отже використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

На підставі вказаного суд погоджується з висновками податкового органу, що позивачем порушено п. 187.1 ст.187, пп. г) п. 198.5 ст.198 ПК, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до державного бюджету, на загальну суму 348563 гривень. Відповідно податкове повідомлення-рішення від 25.03.2020 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість, за основним платежем - 348 563 грн., за штрафними санкціями - 87 140,75 грн. є правомірним та не підлягає скасуванню судом.

У відповідності з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідачем доведено суду правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому суд відмовляє у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.02.2022

Суддя Томчук Андрій Валерійович