Справа № 160/16742/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої державі,-
ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави в особі 4 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) збитки у розмірі 3220 грн. 61 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час укладання першого контракту відповідачу була виплачена одноразова грошова допомога. У зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту відповідач був звільнений з військової служби. Вказана обставина є підставою для стягнення з відповідача грошової допомоги відповідно до п. 4 Глави 5 Розділу ІV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС України від 25.06.2018 №55.
Частиною 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
У відповідності до ч.1ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідно до витягу з наказу начальника 4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №33-ОС від 30.01.2020 ОСОБА_2 був прийнятий на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу з присвоєнням військового звання «молодший сержант».
Наказано виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту у розмірі дев`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня 2020 року.
Відповідно до витягу з наказу начальника 4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №338-ОС від 06.08.2021 припинено (розірвано) контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 .
З аркушу бесіди проведеного 06.08.2021 з ОСОБА_1 вбачається, що з ним проведено роз`яснювальну роботу з питань порядку нарахування та виплати грошового забезпечення, в тому числі при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги при звільненні.
У кінцевому розрахунку при звільненні №89 від 06.08.2021 сержанта ОСОБА_1 сума заборгованості була визначена у 3220,61 грн.
ОСОБА_1 погодився з розрахунком та не мав претензій, про що свідчить його підпис.
Позивач вказує, що відповідачем не здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості.
При вирішенні спору суд виходить з наступного:
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» врегульовані основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей..
За ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначені Законом України №160-ІХ від 03.10.2019 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (Закон №160-ІХ).
За визначенням наведеним у п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4) вина особи в завданні шкоди.
Вина особи доведена судовими рішеннями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справах №923/4680/21, №932/4648/21 , що стали підставою звільнення відповідача
Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 3 Закону №160-ІХ).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону №160-ІХ виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами (ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону №160-ІХ).
Статтею 12 Закону №160-ІХ передбачено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.
За п. 4 глави 5 Розділу ІV Інструкції у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», через службову невідповідність, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту.
Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем наказів №332-ОС від 05.08.2021, №338-ОС від 06.08.2021 . Станом на день розгляду даної справи, відповідачем не надано доказів повної сплати заборгованості ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ).
В той же час до матеріалів справи додано довідку 4 прикордонного загону Східного регіонального управління (військова частина 9951) Державної прикордонної служби України відповідно до якої станом на 15.09.2021 за даними бухгалтерського обліку за ОСОБА_2 рахується залишок заборгованості за збиток завданий державі в сумі 3172,30 грн.
Згідно із ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно із ч. 2ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таких витрат судом у даній справі не встановлено.
Відтак, судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -
Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди державі задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона