Справа № 826/14550/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року (м.Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, Верховна Рада України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття ним Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати відповідача невідкладно (але в строк, не більш як 30 днів з моменту отримання копії судового рішення) прийняти рішення про встановлення і затвердження Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вчинив дій щодо виконання вимог ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року з приводу визначення умов і порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Позивач вважає, що така бездіяльність порушує його право на належний рівень пенсійного забезпечення, оскільки Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у перерахунку пенсії через відсутність відповідного нормативно-правового акта.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в яких зазначено про відсутність факту бездіяльності Кабінету Міністрів України та Прем`єр міністра України, оскільки на вимогу статті 86 Закону України «Про прокуратуру» Міністерством соціальної політики України розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури», однак Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку та торгівлі України, Пенсійним фондом України не погоджено вказаний проект постанови, оскільки його реалізація потребуватиме додаткових видатків із Державного бюджету, які не передбачені у бюджеті Пенсійного фонду України, і у зв`язку із тим, що до проекту постанови не додано відповідних обґрунтувань та розрахунків. Крім того, наголошується про необхідність врахування фінансових можливостей бюджету.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Кабінет Міністрів України щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII. Зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин у справі. Вказує на відсутність факту бездіяльності Кабінету Міністрів України та Прем`єр міністра України у зв`язку з тим, що проекти актів Уряду готуються, зокрема, міністерствами та іншими органами влади; на виконання вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» Міністерством соціальної політики України розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури», однак, Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку та торгівлі України, Пенсійним фондом України не погоджено вказаний проект постанови, оскільки його реалізація потребуватиме додаткових видатків із Державного бюджету, які не передбачені у бюджеті Пенсійного фонду України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року в частині зобов`язання Кабінету Міністрів України забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визнано нечинним, провадження у справі в цій частині закрито. В решті рішення залишено без змін.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено частково. Скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021, а справу № 826/14550/18 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд Верховний Суду зазначив, що визнаючи бездіяльність протиправною, суд повинен в силу закону застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи відповідача виправити порушення у спосіб вчинення певної дії.

Вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII та зобов`язання відповідача забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури є похідними, а тому повинні розглядатись судом у взаємозв`язку та як наслідок не можуть розглядатись окремо, що всупереч вимогам статті 5 КАС України, не взято судом апеляційної інстанції до уваги

Також вказано про помилковість застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин положень пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, оскільки в цьому випадку відповідач - суб`єкт власних повноважень не вважав свої дії (бездіяльність) протиправними та не вчиняв жодних заходів щодо відновлення прав, за захистом яких звернувся позивач, а правове регулювання спірних правовідносин було змінено, у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером органів прокуратури. З 2008 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) у розмірі 90% сум грошового забезпечення.

У жовтні 2016 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок його пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою підвищено заробітну плату відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

За результатами розгляду заяви позивача, орган Пенсійного фонду України відмовив у проведенні перерахунку його пенсії з посиланням на те, що Законом № 76-VIII внесені зміни до пункту 18 статті 50-1 Закону №1789-XII шляхом викладення її в новій редакції, яка визначає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яким ще не прийнято такий порядок, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача.

Вказану відмову позивач оскаржив в судовому порядку. Судовим рішенням у справі №295/13902/16-а позивачу відмовлено у визнанні протиправною відмови у проведенні перерахунку його пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру грошового забезпечення, з підстав відсутності порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури у встановлений законодавцем строк, та як наслідок порушеним своє право на перерахунок пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в межах спірних правовідносин Кабінет Міністрів України не вчинив відповідних дій щодо забезпечення прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, встановленого пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII, а тому така поведінка носить характер протиправної бездіяльності. При цьому, з метою належного захисту прав позивача Кабінет Міністрів України належить зобов`язати забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як того вимагає пункт 16 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.13,18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно п. 3 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ч.18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2015 року, крім пункту 42 розділу I цього Закону, який набирає чинності з 25 квітня 2015 року.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII встановлено Кабінету Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Отже, наведені правові норми вказують, що у місячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, а саме з 01 січня 2015 року, Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, у тому числі щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, пп. 1 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Водночас пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1697-VII зобов`язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

В свою чергу, відповідно до ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII також визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Викладене свідчить про те, що на момент виникнення спірних правовідносин згадані вище норми Закону № 1697-VII покладали на Кабінет Міністрів України обов`язок забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону, зокрема, щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

З аналізу положень Закону України «Про Кабінет Міністрів України» вбачається, що Кабінет Міністрів України, у тому числі, в особі відповідного Міністра, зобов`язаний спрямовувати і координувати роботу відповідних міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, з метою виконання законів України, зокрема, у сфері спірних правовідносин.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили, що Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII забезпечив прийняття нормативно-правового акта, який би визначав про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Судом першої інстанції було зазначено, що у справі відсутні будь-які докази вжиття заходів на виконання п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII саме Кабінетом Міністрів України, проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з даним висновком.

Так, на виконання зазначених вище повноважень Міністерством соціальної політики України відповідно до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» було розроблено проект постанови «Про затвердження Порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури».

Відповідно до параграфу 44 Регламенту розробник подає Мін`юсту для проведення правової експертизи разом з пояснювальною запискою, матеріалами погодження (листами із зауваженнями і пропозиціями).

За результатами правової експертизи проекту постанови Міністерством юстиції України складено висновок від 09 грудня 2016 року, відповідно до якого проект постанови відповідає Конституції України, а також актам законодавства, що мають вищу юридичну силу та узгоджується з актами такої ж юридичної сили.

Пунктом 5 параграфу 33 Регламенту встановлено, що проект акта Уряду підлягає обов`язковому погодженню усіма заінтересованими органами.

Якщо питання, що потребує врегулювання, належить до компетенції кількох органів виконавчої влади, розробником проекту акту Кабінету Міністрів є орган, компетенція якого у відповідній сфері правового регулювання є домінуючою. Інші органи виконавчої влади, що відповідно до компетенції беруть участь у розробленні проекту акту або його погодженні, є заінтересованими органами.

При цьому, проект акта Кабінету Міністрів України підлягає обов`язковому погодженню усіма заінтересованими органами, а також Мінфіном та Мінекономрозвитку. У разі не погодження проекту акта, зазначеними органами проект акта не розглядається на засіданні Кабінету Міністрів України.

Як вбачається із довідки про погодження проекту постанови, проект погоджено із Міністерством фінансів України, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Пенсійним фондом України. Спільним представницьким органом сторони роботодавців на національному рівні, Спільним представницьким органом репрезентативних всеукраїнських об`єднань професійних спілок на національному рівні. Генеральною прокуратурою України, за результатами яких було висловлено ряд зауважень за проекту постанови.

Водночас, листами, зокрема, Міністерства фінансів України від 06 жовтня 2017 року № 31-09030-12-5/28175, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України листом від 06 жовтня 2017 року № 3641-03/32095-03, Пенсійного фонду України листом від 30 вересня 2016 року №30214/07-20 не погоджено зазначений проект постанови та висловлено зауваження, зокрема, щодо того, що за розрахунками Мінсоцполітики, реалізація проекту постанови потребуватиме додаткових видатків із державного бюджету, які в бюджеті Пенсійного фонду не передбачені.

Зважаючи на наявність протягом останніх років дефіциту бюджету Пенсійного фонду України, видатки на реалізацію проекту акта стануть додатковими навантаженням на Державний бюджет України.

З огляду на наведене, апелянт вважає, що ним не було допущено жодної бездіяльності, оскільки не погодження проекту нормативно-правового акту в даному випадку Міністерством фінансів України та Мінекономрозвитку унеможливлює подання його на розгляд Кабінету Міністрів України.

Проте, колегія суддів з цим не погоджується, оскільки лише намагань вчинити будь-які дії недостатньо для визнання факту відсутності бездіяльності щодо обов`язку, в даному випадку, визначення порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, адже кінцевий результат досягнуто не було, а права осіб, яких такі норми безпосередньо стосуються, й надалі залишаються порушеними. При цьому, суд звертає увагу, що в розглядуваних нормативно-правових актах не зазначено про існування будь-яких причин, за яких відповідач мав би право не виконати обов`язку, покладеного на нього Законом. Відтак, не погодження проекту нормативно-правового акту профільним міністерством не звільняє скаржника від обов`язку прийняття іншого проекту нормативно-правового акту, розробленого з урахуванням відповідних зауважень.

Посилання відповідача на необхідність врахування фактору наявності чи відсутності коштів у державному бюджеті на відповідні цілі також не заслуговує на увагу, оскільки в даному випадку позивач не оскаржує рішень про нарахування, перерахування чи виплати пенсії, а позовні вимоги пов`язані виключно із встановленням факту бездіяльності Кабінету Міністрів України. Тобто, рівень фінансування відповідних бюджетних витрат в рамках даного провадження не має жодного значення, оскільки не є його предметом.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що вимога про визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невиконання п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76 відсутня в позовній заяві, жодних уточнених заяв щодо предмету спору позивачем не подавалося.

Разом з тим, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття ним Порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697.

В свою чергу, ч.20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697, як і більшість норм вказаного Закону, набрала чинність 15 липня 2015 року.

Водночас, п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1697 зобов`язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Між тим, ані в місячний строк, визначений п.16 Прикінцевих положень Закону № 76, ані в тримісячний строк, визначений п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1697, відповідачем не було виконано обов`язку щодо приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність шляхом забезпечення прийняття актів, необхідних для реалізації відповідних норм Закону або зміни існуючих НПА.

За твердженням апелянта, на виконання вимог зазначеної вище норми Кабінетом Міністрів України було прийнято ряд постанов, якими, зокрема, внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», а також прийнято постанову від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Колегія суддів не приймає дане твердження до уваги та вважає його безпідставним, оскільки норми зазначених постанов регулюють питання щодо структури та умов саме оплати праці працівників органів прокуратури та не мають жодного відношення до порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

В даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII, оскільки відповідачем не було виконано обов`язку щодо приведення своїх нормативно-правових актів у відповідність до вимог законодавства шляхом прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, що призвело до порушення прав позивача у частині проведення перерахунку його пенсії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправною бездіяльність Кабінет Міністрів України щодо невиконання пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача невідкладно (але в строк, не більш як 30 днів з моменту отримання копії судового рішення) прийняти рішення про встановлення і затвердження Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено в Постанові Верховного суду від 24.11.2021, відновлення порушених прав шляхом визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише у взаємозв`язку з зобов`язанням вчинити певні дії.

Разом із тим, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегія суддів вказує, що на момент розгляду даної справи правове регулювання спірних правовідносин було змінено, у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача невідкладно (але в строк, не більш як 30 днів з моменту отримання копії судового рішення) прийняти рішення про встановлення і затвердження Порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, оскільки чинне нормативне-правове регулювання не передбачає такого Порядку.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням в цій частині нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Кабінет Міністрів України забезпечити прийняття нормативно-правового акта про умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16.02.2022.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна