Справа № 636/73/22
Суддя: Гуменний З. І.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/73/22 Провадження № 2-а/636/1/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням

ухвали про залишення позову без руху

17 лютого 2022 року

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гуменний З.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Запорізькій області Головіна Ігоря Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора УПП в Запорізькій області Головіна І.Ю. про визнанні дій протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО18 № 5203055 від 03.01.2022 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позовна заява була подана з порушенням вимог ст. 106 КАС України, а саме: позивачем заявлено позов до Інспектора УПП в Запорізькій області Головіна І.Ю., однак згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а, за змістом якої відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положенням КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Тобто, відповідачем у справі виступає відповідний орган поліції, а поліцейський, який складав протокол, третьою особою.

До того ж додані до позовної заяви докази належним чином не засвідчені і позивачем не надана квитанція про сплату судового збору.

Також, зміст позовних вимог не відповідає вимогам ч. 1 ст. 5 КАС України.

Крім того, позивачу відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 ЦПК України, необхідно до позовної заяви додати копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів, відповідно до кількості учасників справи.

Тому позовна заява ухвалою від 14.01.2022 залишена без руху з наданням строку для виправлення недоліків, яка вручена позивачу 21.01.2022, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги невиконання позивачем вимог, встановлених ст. 169 КАС України, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення адміністративного позову.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заяви про неможливість усунення недоліків та продовження строку для усунення недоліків позивачем до суду не надавались.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Чугуївського міського суду Харківської області у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28.02.2013 «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

До того ж, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» вказує, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 248 КАС України, суддя

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Запорізькій області Головіна Ігоря Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення вважати неподаним та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану ухвалу, протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Суддя