Справа № 420/22822/21
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2022-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Кайман-К» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказів,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «Кайман-К» до Державної служби геології та надр, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис № 59-14/01 вiд 29.03.2021, виданий Державною службою геології та надр України;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 371 вiд 17.05.2021 року «Про поновлення дії, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень», в частині зупинення дії спеціального дозволу на використання надрами № 6292 вiд 08.11.2018 року, наданого приватному підприємству «КАЙМАН-К» для видобування піщано-галькових порід та піску Центральної ділянки Біляївського родовища;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 465 від 18.06.2021 року «Про продовження термінів для усунення порушень», яким продовжено приватному підприємству «КАЙМАН-К» термін для усунення порушень, встановлений наказом Державної служби геологiї та надр України № 371 від 17.05.2021, до 01.10.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 738 вiд 12.10.2021 року «Про продовження термiнiв для усунення порушень», яким продовжено приватному підприємству «КАЙМАН-К» термін для усунення порушень до 01.02.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи щодо проведення перевірки за наслідками якої складено акт №08/6292-О, а також прийняття відповідачем спірних рішень зазначає, що висновки відповідача є безпідставними, необґрунтованими та жодним чином не підтвердженими.

У позові вказано, що позивач здійснював видобування виключно у межах дозволу, про що повідомляв відповідача листами № 14 від 31.03.2021 року, № 24 вiд 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року. З метою підтвердження законності видобутку корисних копалин в межах дозволу, позивач звернувся до державного підприємства «Одеський науково-дослідний проектний інститут тa землеустрою» для проведення топографічної зйомки з метою підтвердження географічних координат, які зазначені у Дозволі, та винесення їх в натуру. Відповідно до топографічного плану з технічного звіту та топографічної зйомки, позивач працює в межах дозволу. В північно-західній та південній частинах Родовища здійснювалося видобування піщано-галькових порід та пісків за межами ліцензійної площі невстановленими особами. Крім того, позивачем було проведено реєстрацію форми 3-ГР, а саме розширення меж і приріст запасів, що свідчить про видобування позивачем корисних копалин виключно в межах Дозволу (довідка № 05/305-0675 про державну реєстрацію РДГВН (форма 3-ГР) від 18.02.2021, форма 3-ГР та ситуаційний план Біляївського родовища ділянка Центральна, масштаб 1:2500015).

Як стверджує позивач, він здійснював видобування у межах гірничого відводу та 19.03.2021 року під час перевірки надавав оригінал проекту гірничого відводу родовища відповідачу. Крім того, факт видобування корисних копалин в межах гірничого відводу підтверджується результатами перевірки Головного управління Держпраці України в Одеській області (акт № 15/12.09-01-11-2-04-349 вiд 22.03.2021), про що позивач повідомляв відповідача листами № 14 від 31.03.2021 року, № 24 від 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року. Копії погодження гірничого відводу, наданого Головним управлінням Держпраці в Одеській областi вiд 31.10.2019 № 15/01-33-975417, акту про надання гірничого відводу Державної служби України з питань працi вiд 28.11.2019 року № 354318 та сторінок проекту гірничого відводу № 1, 3, 4, 10, 13, 36-39 з топографічним планом, межами гірничого відводу та планом підрахунку запасів були надані відповідачу під час перевірки та зазначеними вище листами.

Отже, як стверджує позивач, він не здійснював видобуток піщано галькових порід та пісків родовища за межами ліцензійної площі, географічні координати якої зазначені у дозволі. При цьому, відповідні докази зазначеного вище твердження були надані відповідачу.

У позові також зазначено, що під час перевірки та листами № 14 вiд 31.03.2021 року, № 24 вiд 26.04.2021 року та № 25 від 27.04.2021 року відповідачу був наданий оригінал/копії: робочого проекту розробки та рекультивації родовища; погоджень, наданих Державною службою геології та надр України від 16.12.2019 року № 24824/01/10-1921 та вiд 27.12.2019 № 15/01-33-1173122; висновку експертизи 19В № 04-1.1.70 56717 щодо відповідності проектної документації нормативним актам з питань охорони праці від 03.10.201923. Отже, на думку позивача, робочий проект розробки тa рекультивації родовища з погодженнями був наданий відповідачу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що приватне підприємство «Кайман-К» на виконання особливих умов дозволу щорічно здійснює радіаційний контроль видобутої сировини вимогам НРБУ-97, про що свідчать вiдповiднi протоколи, які були надані відповідачу під час перевірки та листами № 14 вiд 31.03.2021 року, № 24 вiд 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року, а саме копії: протоколів випробувань продукції за 2019 та 2020 роки; звіту про проведення радіаційного контролю порiд в кар`єрi родовища.

Позивач зазначає, що до перевірки ним було надано копії робочого проекту розробки та рекультивації ділянки родовища; журналів обліку гірничої маси родовища за 2019 та 2020 роки; журналу загального стану опорної геодезичної мережі; журналу щодо проведення рекультивації порушених земель родовища; довiдки № 21 вiд 21.04.2021 року щодо проведення рекультивації; листа № 874 вiд 06.04.2021 року, виданого ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Отже, на думку позивача, робочий проект розробки та рекультивації родовища та маркшейдерська, технічна і обліково-контрольна документація була надана відповідачу.

Також, позивач вказує, що всі корисні копалини та наявні в них компоненти, що мають промислове значення, підрахованi та затвердженi протоколом засідання колегії ДЗ при Державній служб на надр України за №4067 вiд 06.09.201732. Позивач працює лише в визначених законом межах тa додержується правил розробки родовища, які передбачені законодавством України, а також безпосередньо у погоджених відповідачем робочому проекті розробки та рекультивації Родовища, проекті гірничого відводу родовища та плані розвитку гірничих робіт на рік.

Отже, як стверджує приватне підприємство «Кайман-К», позивач не вчиняв порушень норм законодавства, пов`язаних з користуванням надрами, що зазначені у пунктах 1-2, 4, 6-9 припису, а також дотримувався вимог та умов, передбачених Дозволом та Угодою.

Щодо відсутності документів, що посвідчують право користування (власності) земельною ділянкою для потреб, пов`язаних з користуванням надрами (пункти 3 та 5 припису), то у позові вказано про необґрунтованість даних доводів, так як земельні ділянки, на яких позивач видобував корисні копалини, використовуються ним на підставі договорів про встановлення земельного сервітуту, укладених із власниками цих земельних ділянок - фiзичними особами.

Ухвалою суду від 24.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву приватного підприємства «Кайман-К» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказів і відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Судом вирішено розглядати справу в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Копію даної ухвали отримано відповідачем:

- 25.11.2021 року в електронному кабінеті;

- 06.12.2021 року засобами поштового зв`язку.

Таким чином, відповідачем копію ухвали суду отримано в усі можливі способи.

Разом із копіями ухвали на адресу відповідача було надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Однак, ні у визначений судом п`ятнадцятиденний строк від дати отримання копії ухвали, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи, відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Також відповідачем не було надано до суду клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

У суду відсутні докази поважності причин неподання відповідачем Державною службою геології та надр України як суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.4 статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням вищевикладеного, так як відповідачем Державною службою геології та надр України як суб`єктом владних повноважень не подано без поважних причин відзиву на позовну заяву, суд це кваліфікує як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Приватне підприємство «Кайман-К» зареєстровано як юридична особа 25.02.2005 року (Номер запису: 0000254) та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 02.30 Збирання дикорослих недеревних продуктів; 08.99 Добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів, н.в.і.у.; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 31.10.2018 року №409 Державною службою геології та надр України надано позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами №6292 від 08.11.2018 року (т.1 а.с.30-31).

Згідно даного дозволу він наданий відповідно до ст.14 Кодексу України про надра, ст. 14 Закону України «Про нафту і газ», п.5 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами на видобування.

У дозволі визначено, що:

- мета користування надрами є: видобування піщано-галькових порід та піску придатних після збагачення для улаштування шарів дорожнього полотна, як компонент в`яжучий для виробництва щільних силікатних бетонів та для дорожнього будівництва, а також для благоустрою, рекультивації та планування.

- назва родовища Біляївське родовище ділянка Центральна;

- місце родовища: Одеська область, Біляївський р-н.

У спеціальному дозволі №6292 від 08.11.2018 року, зокрема, визначено географічні координати, прив`язку до місцевості відповідно до адміністративно-територіального устрою України та площу родовища.

Судом встановлено, що на підставі наказу Держгеонадр №146 від 18.02.2021 року, посвідчення (направлення) №2744/01/07-21 від 23.02.2021 року посадовими особами Державної служби геології та надр України у період з 19.03.2021 року по 29.03.2021 року проведено планову перевірку приватного підприємства «Кайман-К».

За результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Азовсько-чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено акт від 29.03.2021 року №08/6292-О (т.1 а.с.32-62)

Даною перевіркою встановлено порушення:

1) ч.1 ст.19 ч.2 ст.24 Кодексу України про надра. В північно-західній та південній частинах Біляївської Центральної ділянки родовища піщано галькових порід та піску, ПП «Кайман-К» здійснювало видобуток піщано-галькових порід та пісків Центральної ділянки Біляївського родовища за межами ліцензійної площі, географічні координати якої зазначенi у спеціальному дозволі на користування надрами № 6292 вiд 08.11.2018;

2) ч.1 ст.17, п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра, п.12, п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №59. Видобування здійснювалось за межами гірничого відводу (Акт про надання гірничого відводу від 28 листопада № 3543 площею 57,97 га з метою розробки піщано- галькових порід тa пісків Центральної ділянки Біляївського родовища). He наданий Проект гірничого відводу для видобування піщано галькових порід тa пісків Центральної ділянки Біляївського родовища з додатками та графікою.

3) ч.2 ст.18 Кодексу України про надра. Відсутні документи, що посвідчують право користування (власності) земельною ділянкою для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, а саме для видобування піщано-галькових порід та піску придатних після збагачення для улаштування шарів дорожнього полотна, як компонент в`яжучий для виробництва щiльних силікатних бетонів для дорожнього будівництва, а також для благоустрою, рекультивації та планування ділянки Центральна Біляївського родовища здійснюється за межами координат наданої ділянки надр визначеної спеціальним дозволом від 08.11.2018 року № 6292 на користування надрами.

4) ч.1 ч.2 ст.51 Кодексу України про надра, абз.4 ч.1 ст.24 Закону України №1127. Проект розробки родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, не наявний. He наданий Робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

5) п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра, абз.1 п.10 постанови КМУ №615. Не виконуються вимоги п.п. 5.3. угоди № 6292 від 08.11.2018 про умови користування надрами щодо:

- дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм пов`язаних користуванням надрами;

- дотримуватись вимог, передбачених Дозволом та цією угодою;

- проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт.

Не виконується пункт 4 Програми робіт щодо строків проведення робіт, а саме: 4. Оформлення у встановленому порядку правовстановлюючих документів на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користування надрами. Строк проведення робіт - 3-4 кв. 2019 р. Документи на земельну ділянку для потреб, пов`язаних користування надрами не надані.

6) ч.1, ч.2 ст.24 Кодексу України про надра, п.10 Постанови КМУ №615. Не виконуються вимоги п. 4 особливих умов спеціального дозволу № 6292 вiд 08.11.2018 на користування надрами, а саме: - щорiчний радіаційний контроль видобутої сировини в кар`єрі та продукції з неї на відповність вимогам НРБУ-97. Вiдсутній щорічний радіаційний контроль видобутої сировини кар`єрi за 2020 рiк.

7) п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра. Наявна геологічна документація є не повною: Не наданий робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

8) п.п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра, абз.5 чт.24 Закону України №1124. Маркшейдерська, технiчна тa обліково-контрольна документація (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми) у повному обсязі не надана. He наданий проект гірничого відводу Центральної ділянки Біляївського родовища та піщано галькових порід та пісків, журнал руху гірничої маси Біляївського родовища піску та піщано-галькової породи, журнал стану опорної геодезичної мережі, журнал проведення рекультивації, журнал повірок маркшейдерських приладів.

9) п.2 ч.2 ст.24, п.1, п.6 ч.1 ст.53 абз.4 ст.56 Кодексу України про надра. He забезпечено раціональність розробки родовища корисних копалин і вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення.

В акті міститься підпис директора приватного підприємства «КАЙМАН-К» про його незгоду з результатами перевірки.

29.03.2021 року Азовсько-чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено на адресу позивача припис №59-14/01, згідно якого за результатами перевірки згідно з актом від 29.03.2021 року №08/6392-О були виявлені порушення у сфері надрокористування, що допущені приватним підприємством «Кайман-К» (т.1 а.с.63-65), а саме:

1) ч.1 ст.19 ч.2 ст.24 Кодексу України про надра. В північно-західній та південній частинах Біляївської Центральної ділянки родовища піщано галькових порід та піску, ПП «Кайман-К» здійснювало видобуток піщано-галькових порід та пісків Центральної ділянки Біляївського родовища за межами ліцензійної площі, географічні координати якої зазначенi у спеціальному дозволі на користування надрами № 6292 вiд 08.11.2018;

2) ч.1 ст.17, п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра, п.12, п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №59. Видобування здійснювалось за межами гірничого відводу (Акт про надання гірничого відводу від 28 листопада № 3543 площею 57,97 га з метою розробки піщано- галькових порід тa пісків Центральної ділянки Біляївського родовища). He наданий Проект гірничого відводу для видобування піщано галькових порід тa пісків Центральної ділянки Біляївського родовища з додатками та графікою.

3) ч.2 ст.18 Кодексу України про надра. Відсутні документи, що посвідчують право користування (власності) земельною ділянкою для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, а саме для видобування піщано-галькових порід та піску придатних після збагачення для улаштування шарів дорожнього полотна, як компонент в`яжучий для виробництва щiльних силікатних бетонів для дорожнього будівництва, а також для благоустрою, рекультивації та планування ділянки Центральна Біляївського родовища здійснюється за межами координат наданої ділянки надр визначеної спеціальним дозволом від 08.11.2018 року № 6292 на користування надрами.

4) ч.1 ч.2 ст.51 Кодексу України про надра, абз.4 ч.1 ст.24 Закону України №1127. Проект розробки родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, не наявний. He наданий Робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

5) п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра, абз.1 п.10 постанови КМУ №615. Не виконуються вимоги п.п. 5.3. угоди № 6292 від 08.11.2018 про умови користування надрами щодо:

- дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм пов`язаних користуванням надрами;

- дотримуватись вимог, передбачених Дозволом та цією угодою;

- проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт.

Не виконується пункт 4 Програми робіт щодо строків проведення робіт, а саме: 4. Оформлення у встановленому порядку правовстановлюючих документів на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користування надрами. Строк проведення робіт - 3-4 кв. 2019 р. Документи на земельну ділянку для потреб, пов`язаних користування надрами не надані.

6) ч.1, ч.2 ст.24 Кодексу України про надра, п.10 Постанови КМУ №615. Не виконуються вимоги п. 4 особливих умов спеціального дозволу № 6292 вiд 08.11.2018 на користування надрами, а саме: - щорiчний радіаційний контроль видобутої сировини в кар`єрі та продукції з неї на відповність вимогам НРБУ-97. Вiдсутній щорічний радіаційний контроль видобутої сировини кар`єрi за 2020 рiк.

7) п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра. Наявна геологічна документація є не повною: Не наданий робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

8) п.п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра, абз.5 чт.24 Закону України №1124. Маркшейдерська, технiчна тa обліково-контрольна документація (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми) у повному обсязі не надана. He наданий проект гірничого відводу Центральної ділянки Біляївського родовища та піщано галькових порід та пісків, журнал руху гірничої маси Біляївського родовища піску та піщано-галькової породи, журнал стану опорної геодезичної мережі, журнал проведення рекультивації, журнал повірок маркшейдерських приладів.

9) п.2 ч.2 ст.24, п.1, п.6 ч.1 ст.53 абз.4 ст.56 Кодексу України про надра. He забезпечено раціональність розробки родовища корисних копалин і вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення.

Надрокористувач цим приписом зобов`язується у строк до 29 квітня 2021 року усунути вищезазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Азово-Чорноморського міжрегіонального відділу матеріали, які підтверджують факт усунення вказаних порушень.

31.03.2021 року позивачем на адресу в.о. начальника Азовсько-чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено пояснення №14 щодо виявлених при перевірці порушень (т.1 а.с.66-73).

26.04.2021 року позивачем на адресу в.о. начальника Азовсько-чорноморським міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено пояснення №24 щодо виявлених при перевірці порушень (т.1 а.с.74-82).

17 травня 2021 року відповідно до пункту 21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (в редакції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124) (далі - Порядок), у зв`язку із наявністю підстав для поновлення дії, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 13.05.2021 № 9-рГ/2021), Державною службою геології та надр України прийнято наказ №371 (т.1 а.с.83) п.2 якого наказано зупинити дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до цього наказу.

Згідно п.1 Переліку спеціальних дозволів на користування надрами дію яких зупинено до вищевказаного наказу (т.1 а.с.84), на підставі п.1,3, п.21 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України у зв`язку із порушенням вимог ст.18,24,56 Кодексу України про надра, абз.3 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зупинено дію дозволу приватного підприємства «Кайман-К» №6292 від 08.11.2018 року та надано 30 календарних днів на усунення порушень

Листом від 24.05.2021 року №8179/01/07-21 від 24.05.2021 року позивача повідомлено про прийняття наказу №371 (т.1 а.с.85)

18.06.2021 року Державною службою геології та надр України прийнято наказ №465 «Про продовження термінів для усунення порушень», яким у зв`язку зі зверненням ПП «Кайман-К» (лист вiд 11.06.2021 № 33, вх. Держгеонадр вiд 15.06.2021 № 10087/02/02-01), та враховуючи пропозиції Робочої групи № 12-PI/2021) з питань надрокористування (протокол від 17.06.2021 року наказано продовжити приватному підприємству «Кайман-К» () термін для усунення порушень, встановлений наказом Держгеонадр вiд 17.05.2021 № 371, до 01.10.2021 року (т.1 а.с.87).

12.10.2021 року Державною службою геології та надр України прийнято наказ №738 «Про продовження термінів для усунення порушень», яким враховуючи пропозиції Робочої групи з питань надрокористування (протокол від 08.10.2021 № 23-РГ/2021) наказано продовжити надрокористувачам терміни для усунення порушень законодавства про надра згідно з переліком, наведеним у додатку до цього наказу (а.с.88).

Згідно пункту 8 даного переліку, позивачу продовжено термін усунення порушень до 01.02.2022 року (т.1 а.с.90).

Вважаючи протиправними припис № 59-14/01 вiд 29.03.2021, накази Державної служби геології та надр України № 371 вiд 17.05.2021 року, № 465 від 18.06.2021 та № 738 вiд 12.10.2021 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 статті 19 Кодексу України про надра встановлює, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Зі змісту частини другої статті 24 Кодексу України про надра (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року за № 1174.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства;

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначається Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі іменується Закон України №877-V). Дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, та не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення (стаття 2).

Статтею 1 Закону України №877-Vвстановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до положень статті 7 Закону України №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою. Перед початком перевірки суб`єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред`являють керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб`єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Положеннями частини 6 статті 7 Закону України №877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. (ч.7).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що Держгеонадра уповноважене здійснювати державний геологічний контроль суб`єктів господарювання у формі планових та позапланових перевірок, які проводяться з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Результати яких оформлюються у формі акта, а у разі необхідності вжиття інших заходів у вигляді припису, розпорядження, іншого розпорядчого документа щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.07.2018 у справі №815/3305/17 (№К/9901/49827/18).

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року за № 615.

Пунктом 21 Порядку №615 встановлено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Міндовкілля, Держпраці, МОЗ, Держекоінспекції, органів місцевого самоврядування, ДПС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища;

4) наявності підстав, передбачених Законом України Про санкції;

5) невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи;

6) відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин.

Дія дозволу також може бути зупинена органом з питань надання дозволу за поданням Міндовкілля за зверненням до Міндовкілля Держекоінспекції та/або її територіальних органів щодо невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи, відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню надзвичайної ситуації або усуненням її наслідків.

Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання за рішенням суду, що набрало законної сили, незаконним (безпідставним) зупинення дії та/або анулювання дозволу строк дії дозволу та відповідно строк користування надрами продовжується органом з питань надання дозволу на строк такого зупинення та/або анулювання.

Згідно з пунктом 22 Порядку право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України «Про нафту і газ» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що однією з підстав зупинення дії дозволу на спеціальне використання надр є порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Так при вирішенні даної адміністративної справи ключовим є питання наявності порушень вимог чинного законодавства, що встановлені в акті від 29.03.2021 року №08/6292-О.

Саме у зв`язку із встановленим актом порушеннями відповідачем прийнято спірні припис та накази.

Так, щодо доводів відповідача про порушення позивачем ч.1 ст.19 ч.2 ст.24 Кодексу України про надра (п.1 Припису) , суд зазначає.

Як стверджує відповідач, в північно-західній та південній частинах Біляївської Центральної ділянки родовища піщано галькових порід та піску, ПП «Кайман-К» здійснювало видобуток піщано-галькових порід та пісків Центральної ділянки Біляївського родовища за межами ліцензійної площі, географічні координати якої зазначені у спеціальному дозволі на користування надрами № 6292 вiд 08.11.2018;

Суд зазначає, що на відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем ч.1 ст.17, п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра, п.12, п.18 Постанови Кабінету Міністрів України №59 (п.2 Припису), суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу України про надра гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Згідно з п.1 ч.1 ст.24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції;

Відповідно до п.12, п.18 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №59 гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об`єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, та з дотриманням вимог пункту 18 цього Положення.

На розробку великих родовищ корисних копалин гірничі відводи можуть бути надані двом або кільком підприємствам чи громадянам.

На розробку родовищ різних видів корисних копалин, які залягають на одній території, гірничі відводи надаються окремо для розробки кожного родовища.

Дозволяється зміна меж між суміжними гірничодобувними об`єктами, які належать одному і тому самому користувачу надр, що здійснює розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, за відповідним проектом, погодженим з територіальним органом Держпраці та затвердженим Держпраці. Рішення стосовно погодження та/або затвердження такого проекту приймається відповідним органом протягом 21 дня.

Послідовність відпрацювання родовищ або їх частин та взаємоув`язування гірничих робіт у зазначених випадках повинні забезпечувати найповніше, комплексне та економічно доцільне вилучення із надр розвіданих запасів корисних копалин і виконання вимог щодо охорони надр і навколишнього природного середовища.

Межі гірничого відводу визначаються:

для розробки родовищ корисних копалин - контурами їхніх запасів, оцінених ДКЗ, у тому числі запасів категорії С2, з урахуванням зон зсування гірських порід або розносу бортів кар`єру;

для будівництва і експлуатації підземної споруди - її технічними межами з урахуванням зон зсування і обвалення гірських порід, а також охоронних і бар`єрних ціликів, які забезпечують нормальне функціонування цієї споруди;

для поховання шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод - тією частиною надр, де може бути забезпечена їх локалізація в суворо визначених межах;

Як стверджує відповідач, видобування здійснювалось за межами гірничого відводу та позивачем нe наданий Проект гірничого відводу для видобування піщано галькових порід тa пісків Центральної ділянки Біляївського родовища з додатками та графікою.

Так, позивачем надано до суду акт про надання гірничого відводу родовища, проект гірничого відводу Центральної ділянки Біляївського родовища піщано-галькових порід та пісків.

Як стверджує позивач, вказані документи також надавались відповідачу та факт видобування корисних копалин в межах гірничого відводу підтверджується результатами перевірки Головного управління Держпраці України в Одеській області (акт № 15/12.09-01-11-2-04-349 вiд 22.03.2021), про що позивач повідомляв відповідача листами № 14 від 31.03.2021 року, № 24 від 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року.

Суд зазначає, що на відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем ч.1, ч.2 ст.51 Кодексу України про надра, абз.4 ч.1 ст.24 Закону України №1127 (п.4 Припису), суд зазначає.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.24 Закону України №1127 гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними та бурштиноносними надрами);

В акті та приписів зазначено, що проект розробки родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, не наявний та нe наданий Робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

Як стверджує позивач, жодним чином не спростовано відповідачем та встановлено судом під час перевірки та листами № 14 від 31.03.2021 року, № 24 від 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року позивачем було надано відповідачу копії погодження гірничого відводу, наданого Головним управлінням Держпраці в Одеській областi вiд 31.10.2019 № 15/01-33-975417, акту про надання гірничого відводу Державної служби України з питань працi вiд 28.11.2019 року № 354318 та сторінок проекту гірничого відводу № 1, 3, 4, 10, 13, 36-39 з топографічним планом, межами гірничого відводу та планом підрахунку запасів.

Суд зазначає, що на відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем ч.1, ч.2 ст.24 Кодексу України про надра, п.10 Постанови КМУ №615 (п.6 Припису), суд зазначає.

Як стверджує відповідач, позивачем не виконуються вимоги п. 4 особливих умов спеціального дозволу № 6292 вiд 08.11.2018 на користування надрами, а саме: - щорiчний радіаційний контроль видобутої сировини в кар`єрі та продукції з неї на відповність вимогам НРБУ-97. Відсутній щорічний радіаційний контроль видобутої сировини кар`єрi за 2020 рiк.

В той же час, позивачем надано до суду протоколи, які були надані відповідачу під час перевірки та листами № 14 вiд 31.03.2021 року, № 24 вiд 26.04.2021 року та № 25 вiд 27.04.2021 року, а саме копії: протоколів випробувань продукції за 2019 та 2020 роки; звіту про проведення радіаційного контролю порiд в кар`єрi родовища.

Тобто позивачем спростовано наявність встановленого відповідачем порушення вищевказаних вимог чинного законодавства.

На відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем п.п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра, абз.5 чт.24 Закону України №1124 (п.7, п.8 Припису), суд зазначає.

Відповідно до п.п.2,3,5 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися:

здійснення дорозвідки родовищ корисних копалин та інших геологічних робіт, проведення маркшейдерських робіт, ведення технічної документації;

облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності;

складування, збереження та облік корисних копалин, а також відходів виробництва, що містять корисні компоненти і тимчасово не використовуються;

Згідно з абз.5 чт.24 Закону України №1124 гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку.

Як стверджує відповідач наявна у позивача геологічна документація є не повною та позивачем не наданий робочий проект розробки та рекультивації ділянки Центральної Біляївського родовища пісків і піщано-галькових порід.

Також, відповідач вказує, що маркшейдерська, технiчна тa обліково-контрольна документація (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми) у повному обсязі не надана, нe наданий проект гірничого відводу Центральної ділянки Біляївського родовища та піщано галькових порід та пісків, журнал руху гірничої маси Біляївського родовища піску та піщано-галькової породи, журнал стану опорної геодезичної мережі, журнал проведення рекультивації, журнал повірок маркшейдерських приладів.

Приватним підприємство «Кайман-К» надано до суду та відповідачу копії: робочого проекту розробки та рекультивації родовища; погоджень, наданих Державною службою геології та надр України від 16.12.2019 року № 24824/01/10-1921 та вiд 27.12.2019 № 15/01-33-1173122; висновку експертизи 19В № 04-1.1.70 56717 щодо відповідності проектної документації нормативним актам з питань охорони праці від 03.10.201923; журналів обліку гірничої маси родовища за 2019 та 2020 роки; журналу загального стану опорної геодезичної мережі; журналу щодо проведення рекультивації порушених земель родовища; довiдки № 21 вiд 21.04.2021 року щодо проведення рекультивації; листа № 874 вiд 06.04.2021 року, виданого ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Таким чином, робочий проект розробки тa рекультивації родовища з погодженнями, маркшейдерська, технiчна тa обліково-контрольна документація були надані відповідачу,

На відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем п.2 ч.2 ст.24, п.1, п.6 ч.1 ст.53 абз.4 ст.56 Кодексу України про надра (п.9 Припису), суд зазначає.

Згідно з п.6 ч.1 ст.53 Кодексу України про надра при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися: раціональне використання розкривних порід і відходів виробництва.

Згідно з абз.4 ст.56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є: раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів.

Як стверджує відповідача, позивачем нe забезпечено раціональність розробки родовища корисних копалин і вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення.

В той же час, позивачем до суду надано копії протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасам корисних копалин при Державній службі геології та надр України №4067 від 06.09.2017 року

Суд зазначає, що на відповідача, як на суб`єкта владним повноважень покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

В той же час, до суду протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних висновків акту перевірки.

Щодо доводів відповідача про відсутність у позивача документів, що посвідчують право користування (власності) земельною ділянкою для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, суд зазначає.

Згідно зі статтею 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні ділянки, які знаходяться у власності чи користуванні громадян, не можуть бути рівноцінними. Вони відрізняються розмірами, місцезнаходженням, якістю ґрунтів, наявністю або відсутністю природних ресурсів, доступністю тощо. З метою недопущення перешкод у використанні земельної ділянки її власником чи користувачем, законодавством України введено право земельного сервітуту. Відповідно до ЗК України власник або користувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї ділянки.

Право земельного сервітуту полягає в можливості обмеженого використання чужої суміжної (прилеглої) земельної ділянки (ділянок) в певних цілях.

Змістом сервітуту є обсяг прав і обов`язків його сторін щодо обмеженого користування чужою земельною ділянкою особою, на користь якої встановлено земельний сервітут (далі - сервітуарій). Зокрема, обсяг прав сервітуарія може включати можливість вчинення певних дій (прохід, проїзд, прокладення комунікацій тощо) або можливість вимагати від власника сусідньої ділянки утримуватися від певних дій (наприклад, не перешкоджати відводу води із сусідньої земельної ділянки).

Право сервітуарія породжує і його обов`язки перед власником обслуговуючої земельної ділянки, які у свою чергу, теж визначають зміст сервітуту, зокрема: використовувати об`єкт сервітуту в межах, необхідних для задоволення визначених господарських потреб; вносити власнику обслуговуючої земельної ділянки адекватну плату за її використання; використовувати сервітут способом, найменш обтяжливим для власника обслуговуючої ділянки тощо.

Статтею 99 ЗК України визначено, що власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів:

а) право проходу та проїзду на велосипеді;

б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм);

в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування;

в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту;

в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу;

в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;

г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем;

ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;

д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;

е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;

є) право прогону худоби по наявному шляху;

ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;

ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків;

з) інші земельні сервітути.

Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).

Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів частини 2 статті 18 Закону України «Про нафту і газ» земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються власникам спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами для будівництва, розміщення і експлуатації об`єктів нафтогазовидобування та облаштування родовища шляхом встановлення земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення та водного фонду.

Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Так, позивачем до суду надано копії договорів про встановлення земельного сервітуту, які зареєстровані у встановленому порядку (т.1 а.с.193-250, т.2 а.с.1-10) за умовами яких землекористувачі встановлюють земельний сервітут в інтересах сервітуарія яким є приватне підприємство «Кайман-К» на право видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення відповідно до п. з) ст. 99 Земельного кодексу України.

Таким чином, земельні ділянки використовуються позивачем на підставі Договорів на сервітути. Право Позивача використовувати Земельні ділянки для цілей користування надрами зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, держава визнала право позивача видобувати на Земельних ділянках копалини Родовища згiдно Дозволу.

Аналогічна правова позиція щодо можливості встановлення земельного сервітуту для цілей надрокористування наведена в постанові Полтавського апеляційного суду від 06.07.2021 № 542/245/21.

Таким чином, під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено порушення суб`єктом владних повноважень положень частини 6 статті 7 Закону України №877-V, так як в акті перевірки від 29.03.2021 року №08/6292-О відсутній детальний опис виявлених порушень, які викладено у п.1, 2, п.5, п.7, п.9 даного акту.

В акті та у приписі відсутній аналіз наданих позивачем документів, які були досліджені при перевірці.

Також, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів допущення позивачем порушень, що вказані в акті від 29.03.2021 року №08/6292-О.

Вказане у своїй сукупності з доводами позивача, наданими та дослідженими судом доказами є свідченням недоведеності висновків суб`єкта владних повноважень.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вже встановлено судом, відповідачем Державною службою геології та надр України як суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву не подано без поважних причин.

Вказане судом кваліфіковано як визнання позову.

У даній справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень не виконав покладений на нього обов`язок щодо доведення правомірності прийнятих рішень.

За таких обставин, враховуючи відсутність обґрунтувань та доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 9080,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Державної служби геології та надр України за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь позивача судового збору у розмірі 9080,00грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 139, 159, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства «Кайман-К» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування припису та наказів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис № 59-14/01 вiд 29.03.2021, виданий Державною службою геології та надр України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 371 вiд 17.05.2021 року «Про поновлення дії, зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень», в частині зупинення дії спеціального дозволу на використання надрами № 6292 вiд 08.11.2018 року, наданого приватному підприємству «КАЙМАН-К» для видобування піщано-галькових порід та піску Центральної ділянки Біляївського родовища.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 465 від 18.06.2021 «Про продовження термінів для усунення порушень», яким продовжено приватному підприємству «КАЙМАН-К» термін для усунення порушень, встановлений наказом Державної служби геологiї та надр України № 371 від 17.05.2021, до 01.10.2021 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 738 вiд 12.10.2021 року «Про продовження термінів для усунення порушень», яким продовжено Приватному підприємству «КАЙМАН-К» термін для усунення порушень до 01.02.2022 року.

Стягнути з Державної служби геології та надр України за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь приватного підприємства «Кайман-К» судовий збір у розмірі 9080,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач приватне підприємство «Кайман-К» (вул.Костіна, буд.5/1, м.Біляївка, Одеська обл., 67600, );

Відповідач - Державна служба геології та надр України (вул.Антона Цедіка, 16, м.Київ, 03057, ).

Суддя С.М. Корой