Справа № 120/1734/22-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

16 лютого 2022 р. Справа № 120/1734/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, управління соціального захисту населення, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, управління соціального захисту населення, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 992,40 грн.

Зі змісту матеріалів позовної заяви слідує, що оскаржується бездіяльність двох відповідачів - Пенсійного фонду України та управління соціального захисту населення. До органу пенсійного фонду адресовані вимоги, пов`язані із перерахунком та виплатою пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а до органу соціального захисту - вимоги щодо призначення щомісячної державної адресної допомоги.

Отже, позивачем заявлено три самостійні вимоги немайнового характеру (щодо проведення перерахунку пенсії за віком, що призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також щодо призначення щомісячної державної адресної допомоги), адже такі вимоги не пов`язані між собою, а тому сплаті підлягає судовий збір в сумі 2977,20 грн.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви не подано доказу сплати судового збору.

В той же час, до суду надано заяву про звільнення від сплати судового збору "за подання апеляційної скарги", з посиланням на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22.05.2015 року № 484- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору". Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

На підтвердження майнового стану до матеріалів адміністративного позову долучено довідку про доходи позивача за період з 2020 по 2021 рік з органу державної податкової служби України.

Ознайомившись з наданими доказами на підтвердження матеріального становища ОСОБА_1 , суд зазначає про неможливість надати оцінку майновому стану позивача, оскільки майновий стан це змінна складова, а довідка про доходи, надана з органів податкової служби України, відображає розмір доходу позивача за 2020-2021 роки на території держави Україна. Проте, згідно поданих матеріалів, позивач проживає на території Португалії.

За викладених обставин, на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову, у зв`язку з чим заява про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того, частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Особливості правого регулювання строків звернення до адміністративного суду передбачено статтею 122 КАС України. Зокрема, у частині першій цієї статті йдеться про те, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, передбаченим нормою ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення з адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При цьому, суд з`ясовує момент, коли позивач фактично дізнався або мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення.

Як стверджує позивач, що про порушене право він "дізнався" з відповіді Пенсійного фонду України від 10.03.2020 року, яку отримав лише 12.01.2021 року. При цьому зазначає, що до Вінницького окружного адміністративного звернувся з першою позовною заявою 19.01.2021 року. Однак 25.01.2021 року його позовну заяву було повернуто за заявою ОСОБА_2 .

Як встановлено судом із спеціалізованої системи "Діловодство суду" позивач ОСОБА_1 з аналогічним позовом звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду 08.04.2021 року у справі № 120/3147/21-а. Однак ухвалою від 08.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та 28.04.2021 року повернуто позивачу.

В подальшому, із предметом позову, аналогічному, який заявлено у цій справі, позивач звертався до суду ще 5 разів.

Оцінку щодо звернення до Вінницького окружного адміністративного суду, залишення позовних заяв без руху та їх повернення, у попередніх справах, суд не надає.

Із зазначеного слідує, що про порушене право позивач знав станом на 25.01.2021 року. При цьому, до суду із позовною заявою звернувся лише 08.02.2022 року, тобто із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду.

У зв`язку із зазначеним, суд не приймає заяву про поновлення строку звернення до суду та визнає її необґрунтованою, оскільки поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Наразі таких до суду надано не було.

Частиною 1 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, позивачу встановлюється десятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску строку.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків.

Також, приписами пункту 1 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки.

У випадках, встановлених законом, фізичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах (частина перша статті 53 КАС України).

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що позов подано від імені ОСОБА_1 , який, як зазначено у позовній заяві, проживає у " АДРЕСА_1 ".

У цій же позовній заяві визначено ОСОБА_2 як представника за довіреністю.

При цьому, як встановлено із наявних матеріалів, позовну заяву на адресу Вінницького окружного адміністративного суду доставлено наручно та залишено її у скринці вхідної кореспонденції. При цьому, до цих же матеріалів позовної заяви не було долучено жодного належного доказу, який би давав змогу ідентифікувати як особу позивача ОСОБА_3 так і визначеного представника Аврамича А.С., оскільки довіреності на представництво інтересів у цій справі надано не було.

За таких обставин, в суду виникли об`єктивні сумніви щодо підписання позовної заяви позивачем або особою належним чином уповноваженою на вчинення певних процесуальних дій, а також, щодо подачі цієї позовної заяви позивачем або належним чином уповноваженою особою.

У зв`язку з чим, до суду необхідно надати докази адміністративної процесуальної правоздатності позивача або його представника.

За правилами визначеними частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, управління соціального захисту населення, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович