Справа № 280/4054/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2022 року м. Дніпросправа № 280/4054/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 р. (суддя: Семененко М.О.) в адміністративній справі №280/4054/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах з 26 лютого 2020 р. з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що у березні 2020 р. звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з досягненням 50 річного віку та наявністю необхідного стажу, однак у призначенні пенсії їй було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що на час звернення вона не набула віку - 55 років, передбаченого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що право на призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 виникло у неї у зв`язку з досягненням саме 50 років, згідно правових висновків, викладених в рішенні Конституційного Суду від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 17 березня 2020 р. перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції згідно з рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020 та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Скарга обгрунтована тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 р. № 2148-УІІІ, регулювання правовідносин щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах повністю передано в сферу дії Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне

страхування". Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, не відновлює дію пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не змінює правове регулювання спірних правовідносин. ОСОБА_1 на час звернення з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по за Списку №2 не досягла віку 55 років, встановленого приписами статті 114 Закону Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У поданому до апеляційного суду відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05 квітня 2006 р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 17 березня 2020 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з досягненням 50 річного віку та наявністю необхідного стажу.

Повідомленням №0800-0208-8/12076 від 27 березня 2020 р. відповідачем вказано про відсутність законних підстав для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пільгову пенсію за віком по Списку № 2, враховуючи не досягнення нею віку 55 років, що протирічить приписам статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з даною відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на те, що правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно двома правовими нормами, а саме пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституційним Судом України 23 січня 2020 р. прийнято рішення №1-р/2020 щодо неконституційності, зокрема положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII, водночас приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даним рішенням не охоплювалися та залишилися в силі. Враховуючи, що національне законодавство допустило неоднозначне, множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, які звертаються за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №2, наявні підстави для застосування норми найбільш сприятливої для позивача, а саме пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення чоловіки - 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - з 1 жовтня 1969 р. по 31 грудня 1970 р.

Частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - з 1 жовтня 1969 р. по 31 грудня 1970 р.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто застосуванню в даному випадку підлягає норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивача на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 досягнувши станом на час звернення до відповідача (17 березня 2020 р.) віку 50 років та маючи, як вказує відповідач, стаж роботи 33 роки 6 місяців 23 дні, з них пільговий стаж - 15 р. 7 місяців 20 днів, набула право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції є законними, обґрунтованими та відповідають правовим висновкам Верховного Суду у наведених справах.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 р. в адміністративній справі №280/4054/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 лютого 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий