Справа № 506/12/22
Суддя: Чеботаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/12/22
Провадження № 2-а/506/2/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2022 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Таратунського С.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сокуренка І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії БАВ №395970 від 25.12.2021 року за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії БАВ № 395970 від 25.12.2021 року за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2022 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена у зв`язку з перебуванням у відпустці більше 14 днів; суддя Чеботаренко О.Л. також була відключена у зв`язку з перебуванням у на лікарняному з 04 січня по 10 січня 2022 року.

Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з лікарняного 11 січня 2022 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л.

12.01.2022 року адміністративний позов був залишений без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам, передбаченим КАС України.

24.01.2022 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява з додатками.

25.01.2022 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 25.01.2022 року позивачу поновлено строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі .

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 25.12.2021 року інспектором СРПП № 2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Студенюком Б.В. відносно нього було винесено постанову серії БАВ № 395970 від 25.12.2021 року за порушення п. 2.9 «в» ПДР України, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн. Вказана постанова, на думку позивача, винесена формально, без урахування реальних погодних умов та дорожньої обстановки, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так, в постанові вказано, що позивач керував автомобілем з номерним знаком, який був забруднений, що не дає чітко встановити символи номерного знаку на відстані 20 м, чим порушив п.п. «в» п.2.9 ПДР України. При цьому позивач категорично незгоден з притягненням його до адміністративної відповідальності з таких підстав. Підставою зупинки його транспортного засобу було те, що задній номерний знак був забруднений, що не дало змоги працівнику поліції чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів. Після зупинки позивач пояснив, що він виконує роботу в с. Римарівка Подільського району Одеської області. Від місця зупинки, автомобільної дороги М-13 до с. Римарівка майже відсутня дорога, таке собі «танкове направлення», і тому в погану погоду (весь тиждень був дощ, сніг з дощем) цей напрямок перетворився в своєрідний «заміс», де задній номерний знак автомобіля майже відразу забруднюється. Тому він постійно возить з собою дві пляшки води, щоб мати змогу очистити номерний знак. Але, не зважаючи на його пояснення та очистку номерного знаку, усунення порушення на місці зупинки, відносно нього було складено постанову. На думку позивача, такий підхід до справи є формальним та несправедливим, без врахування дорожньої обстановки. При цьому позивач як приклад додав до позову фото поліцейського автомобіля, яке було зроблено на наступний день після притягнення його до адміністративної відповідальності, де номерний знак закритий стороннім предметом, заліплений снігом, тому неможливо визначити задній номерний знак. Разом з тим, на його думку, враховуючи погодні умови, поліцейські, як і він, нічого не порушили.

11.02.2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, мотивуючи це тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, так як номерний знак НОМЕР_1 важко читабельний навіть з відстані 2 м на транспортному засобі, який не здійснює рух ,тому і з 20 м його неможливо було б визначити. При цьому , на думку представника відповідача ,на фото видно, що бруд не свіжий, а такий ,що утворився в результаті регулярної експлуатації транспортного засобу ,та має відповідні нашарування. Крім того, транспортний засіб знаходиться на автодорозі із асфальтним покриттям ,на якому відсутній бруд. На думку представника відповідача, у позивача, за бажання, навіть якщо він виїхав із поганої дороги, була можливість здійснити зупинку та промити державний номер, але він цих дій самостійно не здійснив, а вирішив це зробити виключно після його зупинки працівниками поліції. Тому, на думку представника відповідача, поліцейським із дотриманням всіх вимог законодавства позивача було обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КК України за порушення п.2.9 в) ПДР України, а тому, на думку представника відповідача, підстав для задоволення позову немає і просив у задоволенні позову відмовити /а.с. 37-44/.

Позивач в судовому засіданні повідомив , що він 25.12.2021 року вранці промив фари та номерні знаки і поїхав на роботу в с.Римарівку , і твердого покриття до вказаного села практично немає. За виробничою необхідністю він близько 11 г повернувся в с.м.т. Окни, загрузив необхідні будівельні матеріали і знов поїхав в с.Римарівку. На автомобільній дорозі М-13 його зупинили поліцейські через забруднений номерний знак. Під час спілкування з поліцейськими він пояснив, що дороги з твердим покриттям в с.Римарівка немає, вона вся розбита і під час дощу, туману авто постійно забруднюється. Саме тому він постійно возить з собою пляшку з водою та ганчірку, для витирання лобового скла та номерних знаків. Саме так він зробив і цього разу, після зупинки авто промив забруднений номерний знак на авто, хоча, на його думку, номерний знак все ж можна було прочитати. Однак поліцейські, незважаючи на те, що він промив номерний знак, все одно склали постанову, але під час складання постанови вони не робили ніяких замірів. Позивач вважає дії поліцейських неправомірними та формальними, так як при складанні постанови вони не врахували дорожньої обстановки, погодні умови та стан покриття автомобільної дороги, а тому покарання за таке правопорушення є явно несправедливим.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що підстава зупинки т.з. була законна, так як водій порушив ПДР України. Тому поліцейськими було прийняте, на його думку, законне рішення про винесення постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.6 ст. 121 КУпАП, яку останній без заперечень підписав та отримав копію. Вищевказані обставини підтверджуються рапортами співробітників поліції, які несли службу 25.12.2021 року на автошляху М-13 Кропивницький Платоново, та фотографією транспортного засобу ОСОБА_1 .

Крім того, представник відповідача повідомив суд, що відео фіксація правопорушення велася на відео реєстратор, встановлений на службовому автомобілі марки «Рено» д/н НОМЕР_2 , проте через великий проміжок часу він автоматично був видалений з пам`яті відео реєстратора, через що надати його на адресу суду не вбачається можливим.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

25.12.2021 року поліцейським СРПП ВПД №2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Студенюком Б.В., відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ №395970 за ч.6 ст.121 КУпАП, в якій зазначено, що 25.12.2021 року о 11.30 год. на автодорозі М-13 Кропивницький-Платонове, гр. ОСОБА_1 , керував т.з. Renault, з д.н.з. НОМЕР_1 , який був забруднений, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 в) ПДР України, за що було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Крім того, зазначено ,що до постанови додано фото та відеозапис. /а.с.18/.

Відповідно до п.2.9 в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Ч.6 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Положеннями ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАС України саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Відповідно до ст.22 КУпАП та п.12. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення посадова особа (поліцейський) може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, як зазначив позивач і не заперечував представник відповідача, в день складення постанови, погодні умови сприяли забрудненості як автомобіля ,так і номерного знаку, і позивач після виявлення забрудненості номеру одразу усунув це, очистивши його шляхом промивання.

Саме на ці обставини як на обгрунтування позовних вимог і посилався позивач.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.9 КУпАП, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень , судом перевірені і інші обставини, при яких ухвалювалася оспорювана постанова.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом

Так, оскаржувана постанова не містить даних, який саме номерний знак був забруднений: передній чи задній, тобто ,в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у постанові відсутній опис усіх обставин, встановлених при розгляді справи.

Крім того, диспозиція ч.6 ст.121 КУпАП та п.2.9 в ПДР України забороняє водію керувати транспортним засобом з номерним знаком, зокрема, з закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Тобто, вказані норми чітко визначають умови, за яких водій може бути притягнутий до відповідальності символи номерного знаку не можуть бути визначені з відстані 20 м.

Разом з тим, відповідач не надав доказів того, що посадовою особою, яка склала оскаржувану постанову, проводилися відповідні вимірювання, а надані суду фото із мінімальною відстанню від автомобіля є лише власною інтерпретацією щодо зрозумілості як щодо розпізнавання номеру , так і щодо ступеню забрудненості номеру.

Що стосується зазначення у постанові про наявність фото та відеозапису, то пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно із ст.31 вказаного Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами ст.74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Отже, подане до суду фото є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію .

При цьому відеозапис, на який є посилання у оспорюваній постанові, суду взагалі не був наданий.

Те, що саме на такі обставини при аргументації своїх позовних вимог не посилався позивач, але вони встановлені судом, не суперечить положенням ст.9 КАСУ та принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених судом обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, і відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, рішення суб`єкта владних повноважень слід скасувати, а справу по адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 ч.1 ст.244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Однак позивачем не заявлено вимог щодо стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача і в судовому засіданні позивач підтвердив відсутність таких вимог, тому суд приходить до висновку про відсутність судових витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи .

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 77, 90, 139, 159, 243-245, 271, 286 КАС України, ст.ст. 9, 121, 245, 247,251,288 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (адреса: 65080, м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 15-А, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №395970 від 25.12.2021 року за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №395970 від 25.12.2021 року за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. Л. Чеботаренко