Справа № 640/12383/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2022-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року м. Київ № 640/12383/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»
до третя особа:Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (відповідач), за участі третьої особи: Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо не направлення документу дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі на підставі заяви ТОВ «Споживчий центр» про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 699 від 19.09.2018 року.

- зобов`язати Виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області надати ТОВ «Споживчий центр» дозвіл на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданої ТОВ «Споживчий центр» заяви про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 699 від 1 9.09.201 8 р. за адресою: м. Мелітополь, вул. Героїв України, 48.

На обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 20 травня 2019 року сплив строк для видачі дозволу позивачу на розміщення зовнішньої реклами або прийняття рішення про відмову у його наданні, проте, позивач не отримав дозволу на розміщення зовнішньої реклами або вмотивованої відмови у його наданні. За посиланнями позивача, протиправною є бездіяльність відповідача (юридичний факт), яка надає ТОВ "Споживчий центр" право на застосування принципу мовчазної згоди щодо отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідачем подано відзив на позов, згідно змісту якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає, що відповідач та третя особа не відмовляли позивачу в реалізації його права на отримання дозволу на розміщення виносної рекламної конструкції, натомість, позивачем самостійно не було дотримано процедуру узгодження зі спеціально уповноваженими органами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, сторонами не заперечується, 20 вересня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» направило через Центр надання адміністративних послуг м. Мелітополя до робочого органу -Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області заяву за № 699 від 19.09.2019 на отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: м. Мелітополь, вул. Героїв України, 48.

Відповідно до опису документу № 646 до заяви додані такі документи: фотографічний знімок місця, де планується розташування засобу, з прив`язкою до поруч розташованої будівлі, ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням, копія виписки з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців.

05 лютого 2019 року Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради направило Товариству погоджувальну частину разом з листом № 168/1 від 12.10.2018 року, які Товариство отримало 12.02.2019 року.

03 травня 2019 року ТОВ «Споживчий центр» направлено до Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради погоджувальну частину тимчасової виносної рекламної конструкції за адресою: м. Мелітополь, вул. Героїв України, 48.

Як зазначає відповідач, 07.05.2019 робочим органом отримано лист позивача від 03.05.2019 разом з погоджувальними частинами тимчасової виносної рекламної конструкції до дозволу.

Оскільки за результатами розгляду заяв позивача відповідні рішення про надання дозволу або відмову в наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами за результатами розгляду заяв позивача відповідачем не прийнято, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Згідно з азб. 1 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (надалі - Правила №2067), які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (п. 1 Правил №2067).

Пунктом 2 Правил №2067 визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Правил №2067, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Отже, отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є дозвільною процедурою у розумінні ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", відтак, на дану процедуру поширюються норми зазначеного Закону.

У силу абз. 5 ч. 1 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що перелік документів, подання яких необхідне для винесення рішення про надання дозволу або відмову у його наданні, строк розгляду заяви та доданих до неї документів, форма рішення дозвільного органу визначені Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", іншими правовими актами.

Відповідно до ч. 6 ст. 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

З аналізу викладеного вбачається, що у випадку невиконання дозвільним органом свого юридичного обов`язку (в установлений Законом строк видати документ дозвільного характеру або направити повідомлення про відмову у його видачі), тобто через свою бездіяльність, суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру.

Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб`єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. Тобто, для виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди настає при наявності системи таких умов: 1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документі - 10 робочих днів від дня подання заяви; 3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви.

Отже, у межах спірних правовідносин необхідно дослідити чи були дотримані вищезазначені умови, за яких може бути реалізовано принцип мовчазної згоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №826/2810/17.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ТОВ "Споживчий центр" подано до Управління комунальної власністю Мелітопольської міської ради через Центр надання адміністративних послуг заяву про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 19.09.2018 вих.№699.

Відповідні документи мали бути розглянуті протягом 10 робочих днів з прийняттям рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету. Разом з тим, як наголошено представником позивача, у визначений законодавством строк будь-якого рішення за результатами розгляду заяв позивача не прийнято.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, "мовчазна згода", як правило, виявляється у бездіяльності.

Водночас, слід зазначити, що закріплені у законодавстві гарантії прав суб`єктів приватного права (зокрема, процесуальні строки, можливість застосування принципу мовчазної згоди тощо), не повинні використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11.04.2018 у справі №804/401/17 та від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17.

Так, в обґрунтування поданого представником відповідача відзиву вказано, що позивачем не повністю була пройдена процедура погодження дозволу зі спеціально уповноваженими органами, а саме не було погодження від відділу благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та управління житлово-комунального господарства Мелітопольської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, листом від 15.05.2019 №46301-15 начальника управління комунальної власності повідомлено ТОВ «Споживчий центр», що згідно з додатком 5 Порядку погоджувальна частина тимчасової виносної, рекламної конструкції узгоджується зі спеціально уповноваженими органами, а саме: спеціально уповноваженим органом з управління містобудування та архітектури, відділом з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та управлінням житлово-комунального господарства Мелітопольської міської ради (окрім власника місця розташування рекламного засобу або уповноваженим ним органом (особою) та уповноважений підрозділ Національної поліції).

Зазначено, що позивачем не повністю пройдена процедура погодження дозволу зі спеціально уповноваженими органами, у зв`язку з чим, надати дозвіл на розміщення виносної рекламної конструкції управління комунальною власністю зможе лише після надання належно оформлених примірників документів до дозволу.

Так, рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 07.03.2018 № 51/1 затверджено Порядок видачі дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами в місті Мелітополі (далі - Порядок).

У відповідності до пункту 3.1. Розділу ІІІ Порядку зовнішня реклама, незалежно від її типу та місця розташування, розміщується виключно згідно з дозволами, які видаються на підставі рішень виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, за виключенням тимчасових виносних рекламних конструкцій типу «штендер», дозволи на розміщення яких видаються відповідно до цього Порядку.

Враховуючи, що згідно заяви позивача, ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Робочого органу із заявою саме щодо надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами типу: тимчасової виносної спеціальної конструкції (штендер), дозвіл видається відповідно до вказаного Порядку.

Відповідно до пункту 3.3. розділу ІІІ Порядку для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами повноваження робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами покладаються на управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області (робочий орган).

Згідно пункту 17 розділу ІХ Порядку Тимчасові виносні рекламні конструкції (017) - повинні мати рекламну площину розміром до 2 м2 і конструктивне рішення з зазначенням розмірів та матеріалів засобу. Також зобов`язані мати належний естетичний вигляд та виноситись тільки в години роботи даного підприємства, установи, організації. Графічна частина рекламного засобу має бути виконана в єдиному стилі художнього оформлення підприємства, установи, організації.

Можливість розміщення тимчасових виносних рекламних конструкцій погоджується з власником місця розташування рекламного засобу і з управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради у встановленому порядку, виходячи з містобудівної ситуації, в межах відведення земельної ділянки даного підприємства, установи, організації, або на прибудинковій території будинку, в якому заявник займає приміщення, за умови узгодження з балансоутримувачем будинку.

Тимчасові виносні рекламні конструкції повинні розташовуватись поруч із входом до підприємства, установи, організації, не перешкоджаючи вільному руху пішоходів, з додержанням порядку благоустрою територій.

Забороняється розміщення тимчасових виносних рекламних конструкцій на території вулично-дорожньої мережі, кріплення конструкцій до вуличного обладнання, дерев, пошкодження зелених насаджень та покриття (асфальт, мощення плиткою та ін).

Для отримання дозволу заявник подає через адміністратора ЦНАП робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, до якої додаються:

- копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи-підприємця;

- фотокартку місця (розміром не менше як 6х9 см), на якому планується розташування засобу, з прив`язкою до поруч розташованих будівель, доріг або тротуарів.

- ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

Робочий орган протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати реєстрації відповідної заяви перевіряє подану заяву та надані до неї документи та, у разі їх відповідності встановленим вимогам, видає заявникові погоджувальну частину до дозволу, згідно з додатком 5.

Тимчасово-виносні рекламні конструкції розміщуються на підставі дозволів, які видаються за рішенням керівника робочого органу.

Робочий орган протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання 2 (двох) належно оформлених примірників документів до дозволу підписує обидва примірника дозволу, скріплює їх печаткою робочого органу та надає через ЦНАП один примірник заявнику.

Одночасно із видачею дозволу між робочим органом та заявником укладається договір на тимчасове користування місцем для розташування виносного рекламної конструкції, що перебуває у комунальній власності.

З огляду на вищевикладене, розміщення позивачем тимчасових виносних спеціальних конструкцій (штендерів) в м. Мелітополі не потребує отримання дозволу виконавчого комітету Мелітопольської міської ради та здійснюється на підставі рішення керівника Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області з відповідним укладанням договору з Управлінням.

Отже позивач помилково вважає, що для розміщення тимчасових виносних спеціальних конструкцій (штендерів) у м. Мелітополі йому необхідно отримати дозвіл Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, а відтак, безпідставно стверджує про протиправну бездіяльність названого органу місцевого самоврядування щодо надання йому такої згоди.

За наведених обставин вимоги позивача, спрямовані до Виконавчого комітету Мельтополької міської ради Запорізької області, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Надання судом правової оцінки обставинам, які стосуються розгляду Управлінням комунальною власністю Мелітопольської міської ради заяв позивача виходять за межі даного спору і можуть бути предметом окремого спору між позивачем та названим Управлінням.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України та частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочиснтваУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян