Справа № 340/429/22
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року справа № 340/429/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі Товариство) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі виконавча служба) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до виконавчої служби про визнання протиправною та скасування постанови від 21 грудня 2021 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору у сумі 270014,13 грн.

Зазначив, що виконавча служба прийняла постанову про стягнення виконавчого збору, не виконавши рішення суду, а після повернення виконавчого документу відкрила виконавче провадження стосовно стягнення виконавчого збору.

Пояснив, що рішення суду виконує приватний виконавець, котрий стягнув основну винагороду, яка тотожна виконавчому збору.

Стверджує, що стягнення виконавчого збору після сплати основної винагороди приватного виконавця призведе до подвійної оплати коштів за примусове виконання одного судового рішення.

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, надавши відзив на нього (а.с.32-33).

Пояснив, що постанова про стягнення виконавчого збору приймається зразу після відкриття виконавчого провадження, а його розмір залежить від суми стягнення.

Виконавча служба зазначила, що після повернення виконавчого документу виник обов`язок відкрити виконавче провадження стосовно стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с.25-26).

16 лютого 2022 року сторони до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи (а.с.27-29, 43).

Неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до приписів частини 3 статті 268 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 10 червня 2022 року виконавча служба прийняла виконавче провадження стосовно Товариства про стягнення на користь ОКВП «Дніпро Кіровоград» (далі Підприємство) коштів у сумі 2700141,31 грн. (а.с.5).

Підстава наказ господарського суду.

Того ж дня з боржника стягнуто виконавчий збір у сумі 270014,13 грн. (а.с.6).

20 грудня 2021 року стягувач подав заяву про повернення виконавчого документа без виконання (а.с.7).

21 грудня 2021 року виконавча служба прийняла постанову про повернення виконавчого документа на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) (а.с.7).

Того ж дня відповідач відкрив виконавче провадження стосовно стягнення виконавчого збору (ВП №67971028) (а.с.4).

Постанову про відкриття виконавчого провадження боржник отримав 06 січня 2022 року (а.с.10-11).

23 грудня 2021 року приватний виконавець виконавчого органу Кіровоградської області Бершадський С.М. відкрив виконавче провадження на підставі згаданого виконавчого документу (а.с.8).

Водночас стягнув з Товариства основну винагороду у сумі 270014,13 грн.(а.с.9).

Позов подано до суду 15 січня 2022 року (а.с.14).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву стосовно оскарження рішення виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до суду розпочав відлік 07 січня 2022 року, а завершився 17 числа того ж місяця і року.

Отже, Товариство не пропустило його.

Суд не входить в оцінку постанови про стягнення виконавчого збору, так як пропущений строк звернення на її оскарження і не заявлено таку вимогу у прохальній частині позову.

Постанова про стягнення виконавчого збору відноситься до виконавчих документів відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 3 Закону.

Тому, повертаючи виконавчий документ Підприємству, у виконавчої служби виник обов`язок відкрити виконавче провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Постає питання: чи можна стягувати з Товариства виконавчий збір, якщо виконавчий документ передано на виконання до приватного виконавця, котрий стягнув основну винагороду?

Так, приписами пункту 1 частини 1 статті 42 Закону встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Приписами частини 3 статті 45 Закону визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Отже, за сутнісним змістом виконавчий збір і основна винагорода приватного виконавця тотожні поняття.

Відмінність полягає лише у тому, до якого бюджету спрямовуються кошти (Державний бюджет України і бюджет приватного виконавця).

Приписами частини 8 статті 27 Закону встановлено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Така норма права спрямована, щоб не допустити одночасного (в один період часу відкриття двох аналогічних виконавчих проваджень) стягнення подвійної плати за відкриття виконавчого провадження до Державного бюджету України і бюджету приватного виконавця.

Ініціювати і реалізувати передачу виконавчого документа від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця може стягувач, подавши заяву про повернення виконавчого документу та звернувшись з ним повторно.

У даному випадку так і відбулося.

Наказ господарського суду виконується приватним виконавцем, який стягнув основну винагороду.

Виконавча служба не закінчила виконавче провадження про стягнення виконавчого збору, хоча втратила право на стягнення коштів з дня відкриття провадження приватним виконавцем.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача закінчити виконавче провадження щодо стягнення виконавчого збору на підставі приписів частини 8 статті 27 Закону, яка встановлює окрему підставу закінчення виконавчого провадження.

Така форма захисту не виказує про вихід за межі позовних вимог, оскільки позивач прагнув закінчення виконавчого провадження, що має місце у випадку визнання протиправним і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 2481 грн. (а.с.22).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України, враховуючи, що обрав інший спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) закінчити виконавче провадження №67971028 про стягнення з Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» виконавчого збору у сумі 270014,13 грн.,

керуючись приписами частини 8 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині позовних вимог відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судові витрати у сумі 2481 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом десяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей