Справа № 300/8303/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про зупинення провадження у справі
"17" лютого 2022 р. справа № 300/8303/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження питання про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити з 01.09.2021 року перерахунок і виплату пенсії виходячи із 85% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тесту також - відповідач, Управління, орган пенсійного забезпечення) про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити з 01.12.2019 року перерахунок і виплату пенсії виходячи із 85% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів.
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправна, на переконання позивача, відмова органу пенсійного фонду у перерахунку з 01.09.2021 пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду №300/489/21 від 11.08.2021, без застосування відсоткового значення розміру грошового забезпечення, набутого при виході на пенсію, та без обмеження максимального розміру такої пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву від 25.01.2022 за №0900-0902-8/3083, який надійшов на адресу суду 31.01.2022 із відповідними письмовими доказами.
Орган пенсійного забезпечення вказує, що за останні 4 роки мало місце перерахунок пенсії позивача на підставі трьох судових рішень, зокрема, щодо:
- перерахунку пенсії з 01.01.2018 в розмірі 85% від відповідних сум грошового забезпечення;
- перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі нової довідки, виданої на підставі рішення суду, про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019;
- перерахунку пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2021.
За наслідками останнього перерахунку, місце якого мало в серпні 2021 року, виплату пенсії в перерахованому розмірі здійснюється в фіксованому розмірі в сумі 21 671,91 гривень, основний розмір якої склав 70% від грошового забезпечення.
Обґрунтовуючи власну правову позицію і мотивацію вчинених дій/прийнятих рішень, в тому числі при виконання трьох судових рішень, відповідач, поряд з іншим, посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.01.2021 у справі №640/1744/20, вважаючи, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізоване пенсіонером на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень).
В свою чергу, від позивача 07.02.2022 в суд надійшов відзив на позов, за змістом якого ОСОБА_1 в питаннях:
- виплати пенсії без обмеження максимальним розміром просить застосувати висновки, викладених в постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.
В ході судового розгляду, виходячи із матеріалів справи і змісту відзиву на позов, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з вересня 2005 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №0940/2224/18 (https://reestr.court.gov.ua/Review/78759012) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи із розрахунку 85 відсотків грошового забезпечення та здійснити виплату йому пенсії в розмірі 85 відсотків відповідного грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду за наслідками перегляду в апеляційному порядку набрало законної сили 22.02.2019 (https://reestr.court.gov.ua/Review/80031922).

На виконання даного рішення суду ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії в розмірі 85% від відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Виплату пенсії в перерахованому розмірі здійснено в фіксованому розмірі 11 710,24 гривень.

Доплату за період з 01.01.2018 по 28.02.2019 в сумі 16 253,32 виплачено 17.03.2021.

Надалі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі №300/964/20 (https://reestr.court.gov.ua/Review/91748941), серед іншого:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповідно до складеної Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом нової довідки про розмір грошового забезпечення із включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням проведених платежів;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 05.03.2019 виплату ОСОБА_1 перерахованого відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" підвищення пенсії у розмірі 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, однією сумою, з урахуванням проведених платежів.

Рішення суду за наслідками перегляду в апеляційному порядку набрало законної сили 21.12.2020 (https://reestr.court.gov.ua/Review/80031922).

Враховуючи вищевказане, Управлінням з січня 2021 року на виконання рішення суду із урахуванням даних нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (за прирівняною посадою, заступник військового комісара з гуманітарних питань, яку він займав на день звільнення, станом на 05.02.2019) в загальному розмірі 23 803,75 гривень, проведено перерахунок пенсії позивача, у відповідності до якого сума нарахованої пенсії (основний розмір пенсії і надбавки) склала 26 279,06 гривень.

Однак, зважаючи на дію статті 43 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII (надалі по тексту також Закон №2262-XII) та Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 (надалі по тексту також №3668-VI) виплата пенсії ОСОБА_2 обмежена 17 690,00 гривень (десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність) та в подальшому збільшувалася із зростанням значення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №300/489/21 (https://reestr.court.gov.ua/Review/96245363) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії при проведенні її перерахунку з 01.04.2019, та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження граничного її розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 рішення суду першої інстанції у справі №300/489/21 скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково (https://reestr.court.gov.ua/Review/98943465).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Виконуючи в серпні 2021 року коментована рішення суду Управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а її виплату здійснено (здійснюється) в фіксованому розмірі в сумі 21 671,91 гривень, в тому числі основний розмір пенсії в сумі 16 662,63 гривень (70% від грошового забезпечення в сумі 23 803,75 гривень).

У спірних правовідносинах, незважаючи на зміст судових рішень у справах №0940/2224/18, №300/964/20 і №300/489/21, станом на день подання позову (17.12.2021) і вирішення порушеного судом питання (17.02.2022) ключовим є питання:

- які відсотки від розміру заробітку слід застосовувати внаслідок здійснення перерахунку пенсії із використанням нової довідки старі (набуті при призначенні пенсії), чи нові (ті, які визначенні нормою закону, чинною на час перерахунку і видачі такої довідки із оновленими, значно вищими відомостями про розмір грошового забезпечення)?

- чи можливо до пенсій, призначених військовослужбовцям і прирівняним до них особам, застосовувати обмеження максимальним розміром, визначеним окремим спеціальним Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI?

В будь-якому випадку при визначенні 70% чи 85% розміру грошового забезпечення позивача (23 803,75 гривень) при обчисленні основного розміру пенсії ОСОБА_1 , застосування/не застосування положень Закону №3668-VI, яким обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, має ключове значення для правильного вирішення даного спору і судової справи в цілому.

Так, ухвалюючи рішення у справі №300/489/21 від 14.04.2021 (https://reestr.court.gov.ua/Review/96245363), яким Івано-Франківський окружний адміністративний суд відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління про визнання дій протиправними щодо застосування обмеження максимальним розміром пенсії при проведенні її перерахунку з 01.04.2019 та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження граничного її розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, та яке скасоване постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 (https://reestr.court.gov.ua/Review/98943465), суд першої інстанції виходив із таких висновків та мотивів:

"…позивачем не взято до уваги, що чинними на момент здійснення перерахунку пенсії та станом на час розгляду цієї справи є положення статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року №3668-VI (надалі по тексту також Закон №3668-VI), відповідно до яких, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI встановлено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (надалі по тексту також Суд).
Так, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.06.2020, ухваленій по справі №580/234/19 (провадження №К/9901/16845/19), де Суд зазначив, що наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).
У вказаній справі Суд зауважив, що з часу набрання чинності Законом №3668-VI він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України.
Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
Водночас, у даній постанові Верховний Суд звернув увагу також на положення Європейської соціальній хартії 1996 року (переглянутій), яка була ратифікована Україною згідно із Законом України №137-V від 14 вересня 2006 року. У цьому міжнародно-правовому акті передбачено, що держави-сторони зобов`язані вживати заходів для забезпечення рівності між власними громадянами у сфері реалізації прав на соціальний захист, які надаються законодавством про соціальне забезпечення, докладати зусиль для поступового піднесення системи соціального забезпечення на більш високий рівень (стаття 12).
Тобто, утверджуючи та забезпечуючи права осіб на соціальний захист, держава повинна в процесі виконання своїх соціальних обов`язків вживати заходів для забезпечення рівності між пенсіонерами.
Як вбачається зі встановлених по справі обставин, з моменту здійсненого на виконання рішення суду перерахунку пенсії позивача, починаючи з 01.01.2021 її розмір становить 26 279,06 гривень, що перевищує максимальний.
Оскільки таке перевищення виникло в результаті перерахунку в період дії загальної норми частини 1 статті 2 Закону №3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка визначає обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені положення Закону №3668-VI неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний суд у постанові від 27.01.2021 у справі №344/1326/17 (адміністративне провадження №К/9901/29375/18)."

Реалізовуючи принцип офіційного з`ясування обставин у справі, визначеного частиною 4 статті 9 КАС України, з власної ініціативи, судом встановлено, що 08.11.2021 Верховним Судом у справі №300/489/21 постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (https://reestr.court.gov.ua/Review/100943200).

Мотивами постановленої ухвали суду касаційної інстанції визначено таке:

"За правилами підпункту «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах розглянутих за правилами спрощеного провадження підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа становить значний суспільний інтерес.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Як на підставу касаційного оскарження відповідач посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19."

В контексті вказаного слід відмітити, що Судова палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду (головуючий суддя Рибачук А.І.) в постанові від 24.06.2020 (адміністративне провадження №К/9901/16845/19) по справі №580/234/19 (https://reestr.court.gov.ua/Review/90029791) вказала про необхідність застосування спірного у даній справі обмеження, зокрема:

"41. З огляду на викладене, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду вважає за необхідне зазначити наступне.
Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії:
1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI,
2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.
Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.
Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06 вересня 2012 року №5207-VI вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Суд не знаходить у такому різному ставленні правомірної, об`єктивно обґрунтованої мети.
42. При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.
Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI)".

Надалі, в 21 грудня 2021 року Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду (головуючий суддя Рибачук А.І.) додатково (щодо прокурорів) підтвердила свою позицію, яка зводиться до наступного (постанова від 21.12.2021 у справі №580/5962/20):

"38. За змістом статті 2 статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. "
"40. При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
41. Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
42. На думку колегії суддів, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень."
"45. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII."
"48. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
49. Окрім того, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.
50. Так, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 за №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.
51. Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.
52. Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.
53. За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява №2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява №17767/08)).
54. Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.
55. Водночас розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном.
56. При цьому таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення»."

В контексті пункту 56 коментованої постанови Верховного Суду суд касаційної інстанції (в складі всієї спеціалізованої палати, до відання якої віднесена дана категорія публічно правових спорів) наголосив, що обмеження стосуються всіх, в тому числі і військовослужбовців та прирівняних до них осіб - "з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень, визначені Законом №3668-VI".

Вирішуючи з власної ініціативи питання про зупинення провадження у даній справі №300/8303/21, суду першої інстанції відомо про постанову Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 (адміністративне провадження №К9901/30340/19), ухвалену за участю суддів Рибачука А.І. (головуючий), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., в якій суд касаційної інстанції визнав протиправним обмеження призначеної пенсії колишнього військовослужбовця (як спеціальної пенсії) максимальним розміром, надаючи оцінку про неможливість застосування у таких правовідносинах положень Закону №3668-VI.

На застосування такої судової практики у відповіді на відзив у даній справі (№300/8303/21) наполягає позивач.

Водночас, через п`ять календарних днів, ці ж судді: Рибачук А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. (в тому числі судді Коваленко Н.В. і Стародуб О.П., які переглядають постанову суду апеляційної інстанції у справі №300/489/21), в складі суддів всієї Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду (головуючий той же Рибачук А.І.), ухвалюючи постанову від 21.12.2021 (адміністративне провадження №К/9901/15917/21) у справі №580/5962/20 (https://reestr.court.gov.ua/Review/102170925), в правовідносинах за участю колишніх працівників прокуратури (яким пенсія як і військовослужбовцям призначається на спеціальних умовах) сформовано зовсім інший протилежний останній актуальний висновок у відношенні до дії обмежень, встановлених Законом №3668-VI, зокрема:

- з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень, визначені Законом №3668-VI;
- встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав;
- розмір пенсії, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою (10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб), залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні;
- встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном;
- таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Більше того, застосування Верховним Судом такого ж правового регулювання як і щодо спору у даній справі обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовцям десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність (в частині правовідносин пенсійного забезпечення, визначеного саме за правилами Закону №2262-ХІІ) здійснено судом касаційної інстанції в постановах:

- від 21.05.2021 у справі №347/2083/16 (https://reestr.court.gov.ua/Review/97074657) адміністративне провадження №К/9901/17628/18 (колегія суддів Єзерова А.А., Берназюк Я.О., Желєзний І.В.);

- від 18.11.2021 у справі №521/20962/16-а (https://reestr.court.gov.ua/Review/101231790) адміністративне провадження №К/9901/29418/18 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).

За приписами пункту 3 частини 2 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже, колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду мають різні правові позиції щодо вирішення спорів при перерахунку пенсії, призначеної військовослужбовцям відповідно до Закону №2262-ХІІ, зокрема, в питанні застосування чи не застосування обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, в тому числі до і після набрання чинності положень Закону №3668-VI.

Відтак, Верховний Суд за наслідками розгляду справи №300/489/21 повинен сформувати з цього питання правову позицію, в тому числі по обставинах, які безпосередньо впливають на правильне вирішення справи №300/8303/21.

З огляду на вказане та зважаючи на різні підходи касаційного суду до застосування норм Закону №3668-VI, яке підлягає вирішенню у справі №300/489/21, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі (№300/8303/21) до набрання чинності судовим рішенням Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду у справі №300/489/21.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256, 292, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження в адміністративній справі №300/8303/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання здійснити з 01.09.2021 перерахунок і виплату пенсії, виходячи із 85% грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених платежів, до набрання чинності судовим рішенням Верховного Суду у справі №300/489/21 (адміністративне провадження №К/9901/33029/21).

до
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається до безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.