Справа № 620/7860/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7860/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Ключковича В .Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 13.10.2021) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної Митної Служби України в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Північної митниці Держмитслужби № 9 від 11.03.2021 та № 9/1 від 18.06.2021.

В судовому засіданні 16.09.2021 судом здійснено заміну відповідача на належного - Чернігівську митницю.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, або змінити рішення суду першої інстанції в частині встановлення заходу забезпечення позову, а саме - зупинити дію спірних податкових повідомлень-рішень до винесення Верховним Судом остаточного рішення у справі № 640/6762/20.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом зазначено, що в рамках адміністративної справи № 640/6762/20 вирішується питання правомірності рішення Комісії № АД-437/2020/4411-03 від 21.02.2020 "Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь", а тому вирішення даного спору до прийняття Верховним Судом остаточного рішення у вказані справі є недоцільним.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, у зв`язку із чим, судом апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Північною митнцею Держмитслужби проведено документальну невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт МТ» з питань дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 07.11.2020 № UA102140/2020/022090, 16.11.2020 № UA102140/2020/022143, 30.11.2020 № UA102140/2020/022245, 03.12.2020 № UA102140/2020/022294, 08.12.2020 № UA102140/2020/022331.

За результатами перевірки складено акт від 29.01.2021 № 2/7.11-19-12/33904030 (надалі -акт перевірки).

За результатами проведеної перевірки встановлено, що позивачем, за час зупинення рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД- 437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», здійснило митне оформлення товарів «Блоки стінові з ячеїстого бетону» за митними деклараціями від 07.11.2020 № UA102140/2020/022090, 16.11.2020 № UA102140/2020/022143, 30.11.2020 № UA102140/2020/022245, 03.12.2020 № UA102140/2020/022294, 08.12.2020 № UA102140/2020/022331 без сплати антидемпінгового мита, що призвело до несплати митних платежів у повному обсязі, що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплати митних платежів на загальну суму 302 794,10 грн, в тому числі по сплаті антидемпінгового мита на суму 256 663,37 грн, по сплаті ПДВ на суму 46 130,73 грн.

У зв`язку з вище викладеним, митницею винесено податкові повідомлення-рішення від 11.03.2021 :

- № 9 за платежем «антидемпінгове мито» на суму 233330,34 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 23 333,03 грн.;

- № 19 за платежем «податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів» на суму 41937,03 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 4 193,70 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач звернувся із скаргою від 28.04.2021 № 28/04/2021 до Державної митної служби України ( далі - Держмитслужба).

У ході розгляду скарги Позивача Держмитслужбою встановлено неправильне застосування митницею розміру штрафних (фінансових) санкцій.

В силу приписів глави 4 ПКУ, Держмитслужбою скасованоа податкове повідомлення-рішення митниці від 11.03.2021 № 9, в частині застосування штрафної санкції у розмірі 23 333,03 грн, а в іншій частині залишала без змін.

З урахуванням рішення Держмитслужби, митницею відкликане податкове повідомлення-рішення від 11.03.2021 № 9 за платежем «антидемпінгове мито» на суму 233330,34 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 23 333,03 грн.

Позивачу направлене нове податкове повідомлення-рішення від 18.06.2021 № 9/1 за платежем «антидемпінгове мито» на суму 233 330,34 грн.

Не погодившись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення черед митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу; 9) пост-митний контроль.

Згідно ст. 345 МКУ документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації. згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно приписів статті 351 МКУ, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до ст. 352 МКУ посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну - територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Згідно ст. 354 МКУ результати перевірок оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою.

Відповідно до частини 6 ст. 345 МКУ, результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом перевірки були опрацьовані митні декларації від 07.11.2020 №UA102140/2020/022090, 16.11.2020 №UA102140/2020/022143, 30.11.2020 №UA102140/2020/022245, 03.12.2020 № UA102140/2020/022294, 08.12.2020 № UA102140/2020/022331.

Проведеною перевіркою встановлено, що до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чернігів-вантажний» митниці уповноваженим на декларування від ТОВ «ПРОФІТ МТ» - ТОВ Брокерською конторою «АГРОЕНЕРГОПОСТАЧ» (АЕ 294095 від 19.06.2015) подано 5 митних декларацій типу «ІМ 40 АА» для здійснення митного оформлення товарів «Блоки стінові з ячеїстого бетону» (код УКТ ЗЕД ). Країна походження товару - Республіка Білорусь (ставка мита: пільгова).

Відповідно до частини 1 пункту 8 статті 4 Митного кодексу України ( далі - МКУ) декларант-особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно із частиною 1 статті 257 МКУ декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Позивачем під час митного оформлення товарів «Блоки стінові з ячеїстого бетону» застосовано преференцію по сплаті ввізного мита « 400» в рамках Договору про зону вільної торгівлі від 30.07.2012, ратифікованого Законом України від 30.07.2012 № 5193-VI «Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі» (далі - Договір про зону вільної торгівлі); Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009, ратифіковано 06.07.2011 (далі - Угода про Правила визначення країни походження товарів у СНД).

Згідно із статтею 278 МКУ датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частинами 4 та 5 статті 280 МКУ визначено, що ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Згідно частини 1 статті 270 МКУ правила оподаткування -товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.

Відповідно до частини 4 статті 275 МКУ антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.

Відповідно до приписів Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» (зі змінами та доповненнями):

- антидемпінгові заходи - попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування (частина 1 статті 1 Розділу І);

- антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних) (частина 2 статті 1 Розділу І);

- демпінг - ввезення на митну територію країни імпорту товару за цінами, нижчими від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту, що заподіює шкоду національному товаровиробнику подібного товару (частина 5 статті 1 Розділу І);

- товар вважається об`єктом демпінгу, якщо в країні імпорту його експортна ціна є нижчою від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту в звичайних торговельних операціях (частина 1 статті 2 Розділу І).

За митними деклараціями від 07.11.2020 № UA102140/2020/022090, 16.11.2020 №UA102140/2020/022143, 30.11.2020 № UA102140/2020/022245, 03.12.2020 №UA102140/2020/022294 та 08.12.2020 № UA102140/2020/022331 Позивачем нараховані митні платежі: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання (далі - мито, ставка - 5%, код платежу - 020, спосіб сплати 06) - 34122,60 грн; податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання (далі - ПДВ, ставка - 20%, код платежу - 028, спосіб сплати 01)-141 219,44 грн.

Перевіркою встановлено, що у графі 47 митної декларації від 07.11.2020 №A102140/2020/022090 до бази оподаткування ПДВ особою, уповноваженою на декларування, включена сума антидемпінгового мита, яка підлягала б сплаті у разі застосування антидемпінгових заходів до ввезених товарів.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684 (із змінами та доповненнями), визначено графи митної декларації, які заповнюються декларантом самостійно, зокрема, графа 33 митної декларації, в якій зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД та графа 47 митної декларації, в якій наводяться відомості про нарахування митних платежів.

Отже, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення, декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.

У ході перевірки встановлено, що ТОВ «Профіт МТ», за час зупинення рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», здійснило митне оформлення товарів «Блоки стінові № UA102140/2020/022331 без сплати антидемпінгового мита, неумисно порушивши цим Закон України від 22.12.1998 № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» (із змінами та доповненнями).

Зазначені обставини позивачем не заперечувались як в суді першої інстанції так і при апеляційному оскарженні.

Відповідно до частини 6 статті 16 Розділу IV Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» остаточні антидемпінгові заходи застосовуються за таким принципом:

- якщо Міністерство зробило остаточний позитивний висновок щодо наявності демпінгу та шкоди, яка є наслідком цього демпінгу, та відповідно до статті 36 цього Закону національні інтереси потребують застосування антидемпінгових заходів;

- при застосуванні попередніх антидемпінгових заходів Міністерство подає Комісії пропозицію про застосування остаточних антидемпінгових заходів за місяць до закінчення строку застосування зазначених попередніх заходів;

- за пропозицією Міністерства Комісія приймає рішення про запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита та встановлює розмір ставки остаточного антидемпінгового мита, який не повинен перевищувати величину демпінгової маржі, розрахованої відповідно до цього Закону, та може бути меншим за величину цієї маржі,

якщо такий розмір ставки є достатнім для запобігання шкоді, що заподіюється національному товаровиробнику;

- розмір ставки остаточного антидемпінгового мита визначається:

- у відсотках до митної вартості товару, що є об`єктом антидемпінгового розслідування. Митна вартість цього товару розраховується відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту;

- або різницею між мінімальною ціною та митною вартістю зазначеного товару, розрахованою відповідно до базисних умов поставки CIF-кордон країни імпорту. При цьому мінімальна ціна на п`ятирічний період розраховується відповідно до частини дев`ятої статті 14 цього Закону.

Частиною 8 статті 16 Розділу IV Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» визначено, що остаточне антидемпінгове мито сплачується за ставкою та на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів.

Остаточне антидемпінгове мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при імпорті в країну імпорту товарів.

Відповідно до частини 1 статті 17 Розділу IV Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» попередні антидемпінгові заходи та остаточні антидемпінгові заходи застосовуються щодо імпорту товарів, які ввозяться на митну територію країни імпорту, після дати набрання чинності відповідним рішенням Комісії про застосування цих заходів, за винятками, визначеними цим Законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 ПКУ встановлено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 1 ст. 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку ,та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 5 ст. 36 ПКУ встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи

Таким чином, ТОВ «Профіт МТ» допущено порушення частини 1 статті 28 Розділу VI Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», якою передбачено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів, статтю 278 МКУ, пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

З урахуванням зазначеного, у Позивача виникли податкові зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита та ПДВ, загальною сумою 275 267,37 грн, в тому числі: антидемпінгове мито (код виду платежу 023) на суму 233 330,34 грн; ПДВ (код виду платежу 028) на суму 41 937,03 грн.

Слід зауважити, що ці обставини апелянтом також не заперечуються.

Поряд із цим, звернення до суду з позовом, та в подальшому, з апеляційною скаргою, обумовлено тим, що рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», яке власне і слугувало підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень оскаржено у судовому порядку.

Апелянт зазначає, що в разі скасування такого будуть відсутні підстави для донарахування товариству антидемпіногового мита.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне заначити наступне.

Дійсно, в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала адміністративна справа № 640/6762/20 за адміністративним позовом Республіканського виробничо-торгового унітарного підприємства "Управляюча компанія холдингу "Білоруська цементна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Комфорт-Буд ЛТД" до Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Орієнтир-Буделемент", Товариство з обмеженою відповідальністю "Аерок", Всеукраїнська асоціація виробників автоклавного газобетону, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в рамках якої оскаржено рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.10.2020 у справі № 640/6762/20 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дія рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь».

Згідно з частиною четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідних заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову, як в адміністративному судочинстві, так і в інших його видах, є інститутом попереднього судового захисту.

Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Зупинення дії нормативно-правового акту як один із способів забезпечення позову не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише як один із способів судового захисту тимчасово зупиняє їх реалізацію.

Поряд із цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2020 у справі № 640/6762/20.

Більш того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 640/6762/20 відмовлено у задоволенні позову Республіканського ВТУП «УКХ «Білоруська цементна компанія» та ТОВ «БК «Комфорт-Буд ЛТД».

Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2021.

Відповідно до частини першої статті 325 КАСУ постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що антидемпінгове мито, передбачене рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 21.02.2020 № АД-437/2020/4411-03 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну газобетонних блоків походженням з Республіки Білорусь», підлягає сплаті на загальних підставах з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції, в тому числі, за весь час, коли його дія зупинялась.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Мт" до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 15.02.2022)