Справа № 740/142/22
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2022-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/142/22
Провадження № 2-а/740/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Трохименка Сергія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Ніжинського РВП Трохименка С. В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 642605 від 31 грудня 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за ч. 3 ст. 121 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що 31 грудня 2021 року інспектор Трохименко С. В. прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 31.12.2021 об 11 год. 50 хв. на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ керував транспортним засобом LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР України.

Позивач вважає, що постанова є незаконною з огляду на те, що транспортний засіб LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , є легковим (універсал В). Указаний автомобіль належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АТП-2004», яке в свою чергу, передало його в оренду СТОВ «Дружба-Нова» на підставі договору оренди транспортних засобів № 251 від 01.05.2021.

Позивач працює у СТОВ «Дружба-Нова» на посаді енергетика, що підтверджується витягом з наказу № 651-ОС від 01.06.2020 року. Вищевказаний автомобіль був отриманий позивачем для виконання своїх посадових обов`язків як енергетика відповідно до акта приймання-передачі тз б/н від 06.10.2020. В акті приймання-передачі помилково вказаний автомобіль ВАЗ 21214, р. н. НОМЕР_1 , а не НОМЕР_2 , однак ідентифікацію цього автомобіля можна провести за однаковим реєстраційним номером.

01.12.2021 року позивачу був виписаний подорожній лист службового легкового автомобіля на грудень 2021 року, відповідно до якого позивач і використовував автомобіль LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 .

Таким чином, автомобіль, яким керував позивач, є службовим автомобілем і тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Позивач зазначив, що сам по собі факт належності автомобіля юридичній особі не може бути підставою для обов`язкового проходження технічного контролю, таке проходження є обов`язковим лише для транспортних засобів, які використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Натомість транспортний засіб, який використувається в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи в цілому, не підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю.

Крім того, відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надав позивачу можливості надати будь-які пояснення, заявити клопотання, не дослідив докази, що могли б вплинути на розгляд справи, не ознайомив позивача з матеріалами справи, позбавив права скористатися правовою допомогою, а підпис позивача жодним чином не може свідчити про його згоду та визнання ним вчинення адміністративного правопорушення, адже це прямо суперечить положенням ст. 77 КАС України щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення. Своїм підписом позивач підтвердив лише факт отримання ним постанови, а в самій постанові у справі про адміністративне правопорушення відсутня графа, де можна було б вказати будь-яке застереження або зауваження стосовно змісту самої постанови.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач інспектор Трохименко С. В. зазначив, що вважає позовну заяву необґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позиція ОСОБА_1 повністю спростовується фактичними обставинами. 31.12.2021 року нарядом ГРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області у складі: інспектора Трохименка С. В. та поліцейського ОСОБА_2 , під час патрулювання автодороги М-02 сполученням Кіпті-Глухів-Бачівськ, згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений автомобіль марки «Лада-212140», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідач після зупинки указаного т/з належним чином представився і роз`яснив причину зупинки. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» на вимогу надати документи на право керування транспортним засобом та інші відповідні документи, відповідач установив особу водія ОСОБА_1 . У подальшому було встановлено, що автомобіль належить юридичній особі, а саме СТОВ «Дружба-Нова».

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 року «Про затвердження порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливості експлуатації. Ураховуючи вищевикладене, позивач порушив п. 31.3 (б) ПДР України, в результаті чого стосовно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 3 ст. 121 КУпАП (серія БАВ № 642605).

Відповідач вважає, що з точки зору чинного законодавства при розгляді та оформленні адміністративного матеріалу стосовно позивача, усі вимоги ним дотримані, тому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Від представника ГУ НП в Чернігівській області Андрющенка Ю. надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з посиланням на те, що обов`язковому технічному контролю кожні два роки підлягають транспортні засоби, зокрема легкові автомобілі, які використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки. З метою забезпечення безпеки дорожнього руху транспортні засоби, що підлягають проходженню обов`язкового технічного контролю, мають пройти його у встановленому порядку в органах МВС України, а кожен водій зобов`язаний стежити за технічним станом свого транспортного засобу та контролювати його. Указав, що інспектор Трохименко С. В. діяв згідно з нормами чинного законодавства, а оскаржувана постанова є обґрунтованою й законною.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Литвиненко Д. Г. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Інспектор Трохименко С. В. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання відзиву на позов, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 31 грудня 2021 року інспектор Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Трохименко С. В. прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З постанови серії БАВ № 642605 від 31 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що він 31.12.2021 об 11 год. 50 хв. на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ керував транспортним засобом LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 (б) ПДР України (а. с. 11).

Згідно з витягом з наказу про особовий склад № 651-ОС від 01.06.2020 року ОСОБА_1 прийнято на посаду енергетика в СТОВ «Дружба-Нова» (а. с. 24).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , належить ТОВ «АТП-2004» (а. с. 12, 13).

З договору оренди транспортних засобів № 251 від 01 травня 2021 року убачається, що ТОВ «АТП-2004» передало СТОВ «Дружба-Нова» в оренду легковий автомобіль LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , що підтверджується актом приймання-передачі транспортних засобів в оренду від 01 травня 2021 року (а. с. 14 22).

Згідно з актом прийняття-передачі тз б/н від 06.10.2020 року, ОСОБА_1 прийняв ТЗ ВАЗ 21214, р. н. НОМЕР_1 (а. с. 23).

З подорожнього листа службового легкового автомобіля № 886185 від 01.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався службовим автомобілем, а саме відвідував у справах енергетичної служби низку населених пунктів (а. с. 25, 26).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фомувань СТОВ «Дружба-Нова» визначено основний вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а. с. 27).

За твердженням позивача, і це підтверджується матеріалами справи, в акті приймання-передачі помилково вказаний автомобіль ВАЗ 21214, р. н. НОМЕР_1 , а не LADA 212140.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 3 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.3 б ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 вказаного нормативного акта встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями ст. 35 Закону України «Про дорожній рух». Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до пп. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до ст. 29 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Аналіз положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Господарська діяльність будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до пп. 15 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Для віднесення автомобіля до об`єкта обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ № 176 від 18 липня 1997 року (далі Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

- транспортними засобами спеціального призначення;

- транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

- службовими легковими автомобілями;

- транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі справи вбачається, що автомобіль, яким керував позивач, - LADA 212140, р. н. НОМЕР_1 , є легковим автомобілем (універсал) і належить ТОВ «АТП-2004», яке в свою чергу передало його в оренду СТОВ «Дружба-Нова», в якому працює позивач і користувався автомобілем як службовим.

Таким чином, автомобіль, яким керував позивач, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Відповідач не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, доводили факт вчинення ним адміністративного правопорушення та свідчили б про правомірність прийнятої оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд вважає, що позивач безпідставно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати, понесені позивачем у сумі 496,20 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. 10, 11, 12, 20, 71, 77, 86, 90, 159-163, 286 КАС України, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Трохименка Сергія Володимировича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 642605, прийняту 31 грудня 2021 року інспектором Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Трохименком Сергієм Володимировичем, за ч. 3 ст. 121 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (м. Чернігів, проспект Перемоги, 74; 40108651) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його ухвалення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Рішення складене і підписане 17 лютого 2022 року.

Суддя І. М. Шевченко