Справа № 160/3308/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
14 лютого 2022 р.Справа №160/3308/22
Дніпропетровська обласна прокуратура звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої Міністерства юстиції України, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. від 21.01.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 66858774.
Разом позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову у якій заявник просить зупинити дію постанови головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. від 21.01.2022 про стягнення виконавчого збору до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
Клопотання про забезпечення позову обґрунтовано тим, що 02.02.2022 до Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла повторна постанова головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. від 21.01.2022 про стягнення виконавчого збору на підставі ч.3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Вважаємо, що вказана постанова винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки зазначеним Законом не надано право державному виконавцю двічі здійснювати стягнення виконавчого збору у одному ж то й самому виконавчому провадженню.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови державного виконавця про накладення штрафу, необхідно врахувати, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення обласної прокуратури у протиправності такої постанови, надати оцінку яким повинен саме суд.
Крім того, майнові інтереси та права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій щодо, зокрема, повернення сплачених коштів, закриття кримінального провадження тощо.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 6 чт. 120 Кодексу адмінстративного судочинства України).
Відповідно до ст. 154 Кодексу адмінсістративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Оскільки наступним день з дня надходження заяви про забезпечення позову є вихідним днем, судом питання про забезпечення позову вирішується у перший робочий день, а саме: 14.02.2022 року.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
Положеннями ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Судом встановлено, що головним державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. ухвалена постанова від 21.01.2022 про стягнення виконавчого збору у ВП № 6685877 та у випадку виконання постанови в порядку примусового виконання заявник змушений буде звертатися додатково з окремими позовами, якими визнавати незаконними дії чи рішення виконавця, внаслідок чого змушений буде нести додаткові витрати пов`язані з розглядом справ у судах та інших компетентних органах, в результаті чого не відомо чи зможе поновити у такому випадку свої права та повернути витрачені грошові кошти, що може призвести до непропорційних негативних наслідків у майновому стані позивача ще до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та набранням ним законної сили.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, оскільки головним державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесена постанова про стягнення виконавчого збору, стягнення за яким буде здійснено приватним виконавцем в порядку, встановленому законом.
З огляду на викладене, суд зробив висновок, про задоволення заяви про забезпечення позову та наявність підстав для вжиття заходів адміністративного позову, оскільки на час розгляду заяви існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зупинити дію постанови головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашової А.М. від 21.01.2022 про стягнення виконавчого збору до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/3308/22.
Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук