Справа № 714/1158/21
Суддя: Єфтемій С. М.
Дата ухвалення: 2022-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/3/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участі: секретаря судових засіданьЯкобан І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, за яких було накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 510 грн. та 425 грн., відповідно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за змістом оскаржуваних постанов, він 04.12.2021 року керуючі автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу на ділянці з обмеженою оглядовістю та не мав при собі і не передав для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів , чим порушив п.п. «г» п. 14.6 та п.п. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху (далі по тексту Правила).

Аргументуючи свої вимоги, позивав зазначив, що спірні постанови вважає такими, що винесені з порушеннями норм законодавства, які підлягають скасуванню, так як жодного правопорушення він не вчиняв, ніяких доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення не надано. Окрім цього, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, на його вимогу не було надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, в т.ч. порушено його право на користування професійною правничою допомогою. За таких обставин просив постанови серії ЕАО № 5110366 та ЕАО № 5110407 від 04.12.2021 року скасувати та стягнути на його користь понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Позивач ОСОБА_1 будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак від останнього до суду надійшла заява згідно якої підтримав свої позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутності.

Управління патрульної поліції в Чернівецькій області будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направила. Втім, від останнього до суду надійшов відзив на позов згідно якого, просив відмовити позивачу у задоволені його вимог з підстав того, що згідно п.п. «г» п. 2.1 Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Оскільки в позивача був відсутній страховий поліс так як останній його не пред`явив на вимогу поліцейського, то своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за постановою серії ЕАО №5110366 винесеного інспектором УПП в Чернівецькій області Гринюк Т.М. від 04.12.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , у той день, о 18 год. 52 хв. порушив п.п. «г» п. 14.6 Правил, а саме керуючі автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу на ділянці з обмеженою видимістю, оглядовістю.

У відповідності до п.п. «г» п. 14.6 Правил забороняється обгін у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Згідно з ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відзиві УПП в Чернівецькій області не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів щодо порушення позивачем п.14.6 (г) Правил, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 72, 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, то суд вважає, що вина позивача не доведена.

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") настає адміністративна відповідальність за з ч.1 ст.126 КУпАП.

Інспектор УПП в Чернівецькій області Коваль Н.Б. при винесені постанови серії ЕАО № 5110407 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України з накладання штрафу в розмірі 425 грн. зазначив, що останній керував автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до п.2.1 (ґ) Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону «Про Національну поліцію». Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, п.п. 1, 3, 4 частини першої вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення,або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, чи адміністративного правопорушення, якщо транспортний засіб перебуває в розшуку, тощо.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факт порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Як вбачається з відзиву УПП в Чернівецькій області, жодних підстав для зупинки автомобіля позивача не наведено та доказів щодо правомірності зупинки працівниками поліції автомобіля до відзиву не додано.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що оскільки позивачем не було допущено порушення вимог Правил, так як відповідачем таких не задокументовано, то вимоги посадової особи відповідача до позивача на пред`явлення інших документів, а саме страхового полісу є неправомірною, яку у свою чергу позивач не був зобов`язаний виконувати.

Тому, зважаючи на те, що інспектором УПП в Чернівецькій області Коваль Н.Б. як суб`єкт владних повноважень яким винесено оскаржувану постанову, а УПП в Чернівецькій області як суб`єктом владних повноважень в підпорядкуванні якого перебуває інспектор Коваль Н.Б., не доведено суду правомірність прийнятого рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то відповідно в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Посилання відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 25.09.2019 по справі № 127/19283/17, суд до уваги не приймає з огляду на таке.

Згідно із ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

З огляду на те, що Верховний Суд висловив свою позицію щодо розгляду таких категорії справ у постанові від 22 жовтня 2019 року по справі № 161/7068/16-а, то суд, дотримуючись принципу єдиної судової практики, враховує саме положення даної постанови, як такої що ухвалено пізніше за часом, а не постанови Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №127/19283/17.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищенаведене, винесена інспектором УПП Гринюк Т.М., постанова серії ЕАО № 5110366 та інспектором УПП Коваль Н.Б. постанова серії ЕАО № 511040, від 14.12.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягають скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Оскільки судом винесено рішення про задоволення позову в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,ст.ст. 222, 245, 251, 252 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанов по справі про адміністративні правопорушення задовольнити.

Постанову інспектора УПП в Чернівецькій області Гринюк Тетяни Миколаївни серії ЕAО № 5110366 від 04 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі.

Постанову інспектора УПП в Чернівецькій області Коваль Назара Богдановича серії ЕAО № 5110407від 04 грудня 2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (вул. Федора Ернста,3 м.Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: